ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2717/25 Справа № 610/3083/21 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу (суддя першої інстанції Майна Г.Є.),

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Акціонерне товариство «оператор газорозподільної системи «Харківгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь вартість не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу в сумі 42904,69 грн., судовий збір у розмірі 2270 грн., та вартість роюіт по експертизі лічильника в сумі 5099,41 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась представник позивача Мусєвіч Т.В., та подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без врахування всіх обставин справи.

Скарга мотивована тим, що під час обстеження за адресою споживача представниками АТ «Харківгаз» виявлено порушення визначене пп. 3 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що за результатами експертизи вбачається, що згідно акту експертизи лічильника газу № 801 від 10.06.2021 р. встановлено" існує невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника, існує доступ до відлікового механізму, механічне пошкодження корпусу скла відлікового механізму, механічне пошкодження гвинта кріплення відлікового механізму, механічне пошкодження колес відлікового механізму, у корпусі відлікового механізму присутня стороння речовина." Висновок комісії: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, що призводить до викривлення даних обліку газу, лічильник визнано непридатним до застосування.

Суд першої інстанції мав рахувати при ухваленні рішення, що саме відповідач, як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), зокрема, лічильника газу типу МКМ-UM, G6 заводський № 20645, навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

ОСОБА_2 просила рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання наголошувала на тому, що оскаржуване рішення було ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права, а також вказала, що позивачем не доведено, що втручання у лічильник було здійснено саме відповідачем.

ОСОБА_3 просила оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить 48004,10 грн. тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (3028х30 =90840), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено що відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з розподілу та споживання природного газу, які надаються позивачем до об`єкту, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачеві, як споживачеві вищезазначених послуг було встановлено особовий рахунок № НОМЕР_1 . Зазначений факт визнається самим відповідачем, а тому посилання останнього на відсутність укладеного між ним та позивачем відповідного типового договору судом не приймаються.

02 червня 2021 року представниками АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" була проведена перевірка за адресою: АДРЕСА_1 , о/р № НОМЕР_1 , за результатом якої складено Акт про порушення № КН 002213, виявлено порушення несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), оскільки містяться ознаки зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра. При цьому зазначено лічильник газу МКМ-UM-6, виробник "Премагаз", 2001 року випуску, заводський № 20645, дата повірки: 2001 рік, номер пломби 033364, фактичний показчик: 39957,426 м3, газоспоживаюче обладнання ПГ-4, ATON. Зазначений акт складений в присутності споживача ОСОБА_1 (Т. 1, а.с. 13).

02 червня 2021 року складено Акт про виявлені порушення, відповідно до якого виявлено ознаки зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра (Т. 1, а.с. 15).

Того ж дня, а саме 02 червня 2021 року складено Акт про демонтаж лічильника газу МКМ-UMG-6 зав.№ 20645, дата повірки 2001 рік, для проведення експертизи. Повідомлено відповідача про проведення експертизи лічильника газу. Встановлено лічильник газу ТТР МКМG-6 зав.№ 8968576 з показаннями 23 552,389 м3, дата повірки 2021 (Т. 1, а.с. 16).

Згідно з Актом № 801 експертизи лічильника газу від 10 червня 2021 року комісія АТ "Харківгаз" спільно з ДП "Укрметртестстандарт" провела експертизу лічильника газу МКМ-UMG-6 заводський № 20645, покази 39957 м3, який знято відповідно до акту від 02 червня 2021 року № КН 002213 та належить споживачу ОСОБА_1 . Експертизою встановлено, невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника, що застосовується виробником лічильника, існує доступ до відлікового механізму, механічне пошкодження корпусу скла відлікового механізму, механічне пошкодження гвинта кріплення відлікового механізму, механічне пошкодження колес відлікового механізму, у корпусі відлікового механізму присутня стороння речовина. За висновками комісії мало місце несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу (Т. 1, а.с. 21).

Згідно з довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/39717 від 10 червня 2021 року, складеної за результатами перевірки лічильника газу мембранного МКМ-UMG-6 заводський № 20645, виробник СП "Премагаз Кромшрьодор-Україна", встановлено, що лічильник не відповідає вимогам п.п. 6.4 Р50-071-98 "ЛІЧИЛЬНИКИ ГАЗУ ПОБУТОВІ. Методи та засоби перевірки". Підставою для визнання ЗВТ непридатним є невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовуються виробником лічильника, наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою, що можуть перешкоджати роботі лічильника або впливати на його функціонування (Т. 1, а. с. 22).

11 червня 2021 року споживачеві ОСОБА_1 було припинено газопостачання, у зв`язку із порушенням ним Правил безпеки систем газопостачання, шляхом перекриття запірних пристроїв та встановленням пломби та/або заглушки (пломба № 13849017), про що було складено відповідний Акт № 487262 від 11 червня 2021 року, засвідчена представником позивача копія якого міститься в матеріалах справи (Т. 1, а.с. 24-25).

23 червня 2021 року комісією Чугуївського відділення АТ "Харківгаз" складено протокол № 48/06 щодо виявлених порушень на підставі акту про порушення від 02 червня 2021 року № КН 002213, зафіксованих за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 , з приводу виявленого порушення несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу. Необлікований (донарахований) об`єм природного газу, визначений граничними об`ємами споживання за період з 03 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року 4 902,58 м3, за такий період на особовому рахунку відображена витрата природного газу в обсязі 343,48 м3, донарахований обсяг складає 4 559,09 м3, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ "Харківгаз" не облікованого природного газу становить 42 904,69 грн., вартість донарахованого об`єму природного газу за цінами постачальника склала 122,66 грн., загальна вартість донарахованого об?єму природного газу склала 43 027,36 грн. На засіданні комісії споживач ОСОБА_1 був відсутній, відомостей щодо належного повідомлення споживача про розгляд акту про порушення щодо неї, представник позивача суду не надав (Т. 1, а.с. 17-18).

Крім того, 23 червня 2021 року складено акти-розрахунки необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, вартість донарахованого об`єму природного газу склала 43 027,36 грн. Акти складено за відсутності відповідача ОСОБА_1 (Т. 1, а.с. 19, 20).

Відповідно до розрахунку вартості робіт, пов?язаних з проведенням експертизи, демонтажем та монтажем лічильника газу № б/н, вартість робіт з проведення експертизи лічильника природного газу, його заміни (без виконання зварювальних робіт в існуючий газопровід), пломбування газового лічильника, пуску газу та послуг автотранспорту з використанням матеріалів: пломби, дроту пломбувального (мононитка) та сейф-пакету склала 5 099,41 грн., в тому числі ПДВ 849,90 грн. (Т. 1, а.с. 23).

02 липня 2021 року РКК "Харківгаз" засобами поштового зв`язку звернулась на адресу споживача ОСОБА_1 із вимогою щодо сплати заборгованості разом із протоколом комісії оператора ГРМ, рахунком на оплату вартості необлікованого донарахованого об`єму природного газу та рахунком вартості проведення експертизи обліку природного газу (Т. 1, а. с. 29, 31). Таку вимогу було отримано 02 липня 2021 року, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке надане суду в засвідченій представником позивача копії (Т. 1, а.с. 30).

Відмовляючи у задоволенні позову,суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не було доведено наявність факту втручання відповідачем в конструкції лічильника газу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Частина 4 статті43, частина 1 статті46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення).

Пунктом 3.1.3 Положення встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємом газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу.

За змістом пункту 3.2.2 Положення у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

За змістом пункту 3.3.3.1 Положення комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акта експертизи лічильника газу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертої статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у Постановах від 14.02.2020 року у справі № 335/2576/19, у справі , а також у Постанові Верховного Суду від 24.10.2022 року у справі №182/1320/17 викладена правова позиції у подібних правовідносинах, а саме : в разі недоведення того, що користувач газу здійснював механічне втручання у роботу лічильника газу, стягнення з нього вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу є неправомірним.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно з частинами першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до часини 1-3 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин 1,2 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином обов`язковими елементами відшкодування спричиненої шкоди (збитків) є: наявність самої шкоди (збитків), протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і спричиненою шкодою і наявність вини особи, яка її завдала.

В свою чергу донарахування вартості не облікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу пов`язується із його фактичним споживанням споживачем і відповідно спричиненням збитків газопостачальній організації.

Доводи апеляційної скарги, що мова не йдеться, хто саме не санкціоновано втрутився в конструкцію лічильника споживач, чи третя особа, головне, що конструктивні зміни ПЛГ мають місце, що підтверджено висновками експертиз лічильнику газу, суперечить загальним правилам відшкодування майнової шкоди.

Згідно з Актом № 801 експертизи лічильника газу від 10 червня 2021 року комісія АТ "Харківгаз" спільно з ДП "Укрметртестстандарт" провела експертизу лічильника газу МКМ-UMG-6 заводський № 20645, покази 39957 м3, який знято відповідно до акту від 02 червня 2021 року № КН 002213 та належить споживачу ОСОБА_1 . Експертизою встановлено, невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника, що застосовується виробником лічильника, існує доступ до відлікового механізму, механічне пошкодження корпусу скла відлікового механізму, механічне пошкодження гвинта кріплення відлікового механізму, механічне пошкодження колес відлікового механізму, у корпусі відлікового механізму присутня стороння речовина. За висновками комісії мало місце несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу (Т. 1, а.с. 21).

Згідно з довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/39717 від 10 червня 2021 року, складеної за результатами перевірки лічильника газу мембранного МКМ-UMG-6 заводський № 20645, виробник СП "Премагаз Кромшрьодор-Україна", встановлено, що лічильник не відповідає вимогам п.п. 6.4 Р50-071-98 "ЛІЧИЛЬНИКИ ГАЗУ ПОБУТОВІ. Методи та засоби перевірки". Підставою для визнання ЗВТ непридатним є невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовуються виробником лічильника, наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою, що можуть перешкоджати роботі лічильника або впливати на його функціонування (Т. 1, а. с. 22).Отже, обов`язковими елементами відшкодування спричиненої шкоди (збитків) являються наявність самої шкоди (збитків), протиправної та винної поведінки завдавача шкоди та причинного зв`язку між цими елементами, тобто доведенню у даній справі підлягає саме обставини, які б безумовно свідчили, що ОСОБА_1 вчинені протиправні та винні дії по втручанню в роботу газового лічильника, які призвели до несанкціонованого відбору ним газу, що спричинило збитків газопостачальній організації.

Судом першої інстанції обґрунтовано відхилені твердження АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про те, що сам факт втручання у прилад обліку газу є достатнім для нарахування збитків і немає необхідності встановлювати особу, яка здійснила таке втручання, оскільки порядком відшкодування збитків визначено, що втручання має бути з вини споживача або внаслідок його дій, тому така обставина підлягає доведенню.

Матеріалами справи встановлено, що невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника, що застосовується виробником лічильника, існує доступ до відлікового механізму, механічне пошкодження корпусу скла відлікового механізму, механічне пошкодження гвинта кріплення відлікового механізму, механічне пошкодження колес відлікового механізму, у корпусі відлікового механізму присутня стороння речовина. За висновками комісії мало місце несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу

Інших доказів, які б свідчили про беззаперечне втручання споживача в роботу газового лічильника суду не надано.

Пунктом 2 Постанови Верховного Суду України №6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494,несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Проте, слідів зовнішньої механічної дії, які б свідчили про втручання в роботу газового лічильника його лічильного механізму за Актом№801 експертизи, який є належним та допустимим доказом, не виявлено, тобто не виявлено доказів несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу саме з боку відповідача, також у даному висновку не вказано за допомогою чого було здійснено втручання до механізму.

Крім того, колегія суддів вважає, наголосити на тому, що датою останньої повірки лічильника газу типу НКН-UH G-6, заводський номер 20645, з показами 39957,426 м3 є 2001 рік, що прямо вказує на порушення АТ «Харківгаз» умов періодичності повірки газових лічильників, адже відповідно до потужності лічильника повірка має бути кожні 2 роки чи коні 8 років з відміткою в абонентській книжці.

Апеляційний суд вважає, що не малозначним фактом у даній справі є та обставина, що повірка вказаного лічильника була останній раз 20 (двадцять) років назад, що свідчить про те, що за цей час природні фактори могли вплинути безпосередньо на його пошкодженість.

Акт № 801 експертизи лічильника газу від 10 червня 2021 року комісія АТ "Харківгаз" спільно з ДП "Укрметртестстандарт" провела експертизу лічильника газу МКМ-UMG-6 заводський № 20645,не є безспірними підставами для донарахування споживачу об`єму та вартості не облікованого газу, оскільки не містять доказів вини споживача в умисному пошкодженні прибору газового обліку, відтак, факту несанкціонованого втручання ОСОБА_1 у роботу газового лічильника, яке призвело до заниження його показань не доведено, тому нарахування відповідачу пов`язаних з втручанням збитків є безпідставним.

Для висновку про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу необхідним є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). За відсутності однієї із вказаних обставин твердження про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ /лічильника газу та донарахування об`єму газу є не обґрунтованими.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного суду від 14 червня 2018 року у справі № 916/1656/17, Постанові Верховного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 155/1314/15-ц та у Постанові Верховного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 903/885/17.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку, що відповідач не порушував вимоги Кодексу газорозподільних систем та не втручався у роботу лічильника газу з метою спотворення його показників, оскільки Актом експертизи не встановлено за допомогою чого було таке втручання і ким саме воно було здійснено.

Встановивши, що факт навмисного втручання відповідачем в газовий лічильник позивачем при нарахуванні збитків не доведено, як і не доведено протиправних винних дій споживача, що призвели до несанкціонованого відбору газу, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Такий висновок відповідає позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №155/1314/15-ц та постанові Верховного Суду від 14.02.2020 року по справі № 335/2576/19.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення.

Керуючись статтями 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська