Дата документу 18.06.2025Справа № 554/8797/25
Провадження № 2/554/3879/2025
У Х В А Л А

18 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Савченко Л.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Полтавагаз» про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільчої системи «Полтавагаз», у якому просить зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" розглянути заяву позивача щодо відновлення постачання/розподілу природнього газу в домоволодінні АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 ; зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" не нараховувати та не стягувати зі споживача ОСОБА_1 оплату за послугу надання розподілу газу з 19.05.2025 по дату її відновлення в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд вказує про наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першоїстатті 18 Закону України від 02 червня 2016року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року, яка в силу положеньстатті 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є неналежне виконання зобов`язань АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», які випливають з надання послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Полтавського району Полтавської області.

Відтак, виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до п.1 ч.1ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки Шевченківський районний суд міста Полтави у даному випадку не є судом встановленим законом, цивільна справа підлягає направленню за територіальною підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області.

Керуючись ст.ст.30, 31, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Полтавагаз» про зобов`язання вчинити певні дії - передати для розгляду за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської областіза адресою: м. Полтава, Європейська, 154 А.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І.Савченко