Дата документу 10.06.2025
Справа № 501/2098/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Карпової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шестопалової Юлії Костянтинівни, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання поновити виконавче провадження №76414157 (боржник: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»), -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із зазначеною скаргою (а.с.1-15) в якій просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Шестопалової Юлії Констянтинівни від 21.11.2024 про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №501/2098/21 від 28.07.2022, а виконавчий лист повернути до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області для подальшого виконання.

Скарга мотивована тим, що Іллічівський міський суд Одеської області 28.07.2022 видав виконавчий лист №501/2098/21 про стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 різницю між 100% часовою тарифною ставкою, встановленою ОСОБА_1 , та фактично виплаченими коштами за цей період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки за час простою не з вини працівника, починаючи з 01.04.2021 по 30.06.2021, який 28.11.2024 був пред`явлений ОСОБА_1 до Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для його примусового виконання.

29.10.2024 постановою старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шестопалової Ю.К. було відкрито виконавче провадження ВП №76414157, а вже 21.11.2024 була винесена постанова про закриття виконавчого провадження ВП №76414157 на підставі п.9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Скаржник вважає, що державний виконавець передчасно виніс оскаржувану постанову, не вживав дій щодо виконання виконавчого документа №501/2098/21 від 28.07.2022, зокрема не здійснив належну перевірку фактів щодо умов оплати праці та встановленої ОСОБА_1 норми тривалості робочого часу, та закінчив виконавче провадження через двадцять три дні після його відкриття, так і не виконавши у повному обсязі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2021 та постанови Одеського апеляційного суду від 25.04.2022 по справі №501/2098/21, що призвело до порушень законних прав та інтересів Стягувача за виконавчим документом №501/2098/21 від 28.07.2022.

ОСОБА_1 подав заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі, підтримує вимоги та обставини викладені у скарзі, просив суд їх задовольнити.

Старший державний виконавець Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шестопалова Ю.К. надала суду заперечення на скаргу в яких просить відмовити в повному обсязі у задоволенні скарги, пояснила, що правомірно винесла постанову про закриття провадження у справі так як боржником ДП «МТП «Чорноморськ» було здійснено перерахунок заробітної плати за період з 01.04.2021 по 30.06.2021 в розмірі 21029,48 грн. з врахуванням ПДФО, ЄСВ та військового збору (а.с.70-77).

Представник Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» надав суду заперечення на скаргу (а.с.60-61) в яких просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Суд дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2021 по справі №501/2098/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «МТП «Чорноморськ» задоволено у повному обсязі:

- Наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» №112 від 29.03.2021 в частині оголошення простою і встановлення ОСОБА_1 оплати праці з 01.04.2021 по 30.04.2021 з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки, визнано незаконним та скасовано;

- Наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» №160 від 28.04.2021 в частині оголошення простою і встановлення ОСОБА_1 оплати пратті з 01.05.2021 по 30.06.2021 з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки, визнано незаконним та скасовано;

- Стягнуто з державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (, місцезнаходження: м. Чорноморськ, вул. Праці,6) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час простою не з вини працівника починаючи з 01.04.2021 по 30.06.2021 у розмірі 26940,39 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок грн. 39 копійок).

Постановою Одеського апеляційного суду від 24.05.2022 рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 листопада 2021 року скасовано, та ухвалено нове судове рішення:

- Визнано незаконним та скасовано Наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» №112 від 29.03.2021 року в частині встановлення ОСОБА_1 оплати праці з 01.04.2021 року по 30.04.2021 року з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки.

- Визнано незаконним та скасовано Наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» №160 від 28.04.2021 року в частині встановлення ОСОБА_1 оплати праці з 01.05.2021 року по 30.06.2021 року з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки.

- Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 різницю між 100% часовою тарифною ставкою, встановленою ОСОБА_1 , та фактично виплаченими коштами за цей період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки за час простою не з вини працівника, починаючи з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року.

28 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 подав до Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву разом з виконавчим документом №501/2098/21 виданим Іллічівським міським судом Одеської області від 28.07.2022 для його примусового виконання.

29.10.2024 постановою старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шестопалової Ю.К. (надалі-виконавець) на підставі виконавчого листа №501/2098/21 від 28.07.2024, відкрито виконавче провадження ВП№76414157 про примусове стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 різниці між 100% часовою тарифною ставкою, встановленою ОСОБА_1 та фактично виплаченими коштами за цей період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки за час простою не з вини працівника, починаючи з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року

05.11.2024 старшим державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій, оскільки 05.11.2024 року нею було надіслано до Іллічівського міського суду Одеської області заяву про роз`яснення рішення суду по справі №501/2098/21.

В даній заяві йдеться про те, що є незрозумілою результативна частина виконавчого листа по справі №501/2098/21 від 28.07.2022 року, оскільки сторони виконавчого провадження не надали свої розрахунки з чітко зазначеною сумою, яка підлягає стягненню.

12.11.2024 Стягувач надіслав на адресу Іллічівського міського суду Одеської області свої пояснення на заяву державного виконавця від 05.11.2024 про роз`яснення рішення суду, в яких вказано, що для виконання у повному обсязі виконавчого листа №501/2098/21 від 28.07.2022, сума недоотриманої заробітної плати, яка є різницею між 100% часовою тарифною ставкою, встановленою ОСОБА_1 , та фактично виплаченими коштами за період з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки за час простою не з вини працівника, має складати 20989,22 грн.

На підтвердження обґрунтованості такого розміру недоотриманої заробітної платиСтягувач зазначає, що ним було враховано істотні умови праці, зокрема 40-годинний робочий тиждень з двома вихідними днями: субота неділя, робочий час з 08.00 до 17.00, п`ятниця з 08.00 до 16.00 з перервою для відпочинку та прийому їжі з 12.00 до 12.48, які були визначені йому наказами ДП «МТП «Чорноморськ» №78 від 02.03.2021р. та №93 від 15.03.2021р. під час поновлення на роботі за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021р. по справі №501/4356/19.

Саме тому, при здійсненні Розрахунку ним було враховано вказаний режим роботи та застосована норма тривалості робочого часу, яка складає у квітні 2021р. (174,4 год.), у травні 2021р. (144 год.), та у червні 2021р. (160 год.).

15.11.2024 року за вх.№21.15/13820 на адресу відділу ДВС надійшли аналогічні за змістом Розрахунки та пояснення від Стягувача у яких, він просить державного виконавця продовжити виконавчі дії та стягнути з ДП «МТП «Чорноморськ» на свою користь недоотриману ним заробітну плату за вказаний період у розмірі 20989,22 грн.

Стягувач вважає, що саме така сума недоотриманої ним заробітної плати є вірною, оскільки повністю відповідає умовам його трудового договору, нормативно-правовим актам ДП «МТП «Чорноморськ» та змісту рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2021р. і постанові Одеського апеляційного суду від 24.05.2022р.по справі №501/2098/21.

Також 15.11.2024 року, на адресу Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за вх. №21.15/13857 надійшла заява від представника ДП «МТП «Чорноморськ» О.Марченко від 14.11.2024 №796/06-23 про закінчення виконавчого провадження разом зі службовим листом №174/05.1.15 від 05.11.2024р. у якому було здійснено розрахунок різниці заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.04.2021р. по 30.06.2021р. та довідка від 14.11.2024р. про здійснений перерахунок по ВП №76414157 за підписом начальника ВООЗ Пономаренко О.В.

Із змісту наданих ДП «МТП «Чорноморськ» документів вбачається, що сума різниці між 100% часовою тарифною ставкою (70,32 грн.), встановленою ОСОБА_1 , та фактично виплаченими коштами за цей період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки за час простою не з вини працівника (44,3 грн.), починаючи з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року склала 17528,49 грн.

Разом з цим, згідно наданої представником Боржника довідки від 14.11.2024р. про здійснений ОСОБА_1 перерахунок по ВП№76414157 за підписом начальника ВООЗ ДП «МТП «Чорноморськ» Пономаренко О.В., вбачається, що Стягувачу було здійснено перерахунок заробітної плати у розмірі 21029,48 грн. з врахуванням ПДФО (18%) - 3155,31 грн., військового збору (1,5%) - 262,94 грн., та ЄСВ (22%) - 3500,00 грн., та перераховано на його картковий рахунок у розмірі: 14111,23 грн.

З посиланням на викладене та на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», представник ДП «МТП «Чорноморськ» просив закрити виконавче провадження ВП№76414157 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та винести відповідну постанову».

Старшим державним виконавцем Шестопаловою Ю.К. було винесено постанову від 21.11.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №76414157, у змісті якої йдеться про те, що виконавчий документ виконано в повному обсязі, оскільки ДП «МТП «Чорноморськ» було здійснено перерахунок заробітної плати за період з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року в розмірі 21029,48 грн. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто у повному обсязі. Рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.1 п.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких становлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно п.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до п.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Отже, особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд зазначає, що предметом даного виконавчого провадження ВП№76414157 є стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 різниці між 100% часовою тарифною ставкою, встановленою ОСОБА_1 , та фактично виплаченими коштами за цей період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки за час простою не з вини працівника, починаючи з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що штатним розписом 2 терміналу затвердженого Наказом №167 від 30.03.2018р. ОСОБА_1 , який, обіймає посаду начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» встановлено посадовий оклад у розмірі 11673 грн. (годинна тарифна ставка 70,32 грн.).

Також, судом встановлено, що організаційно-розпорядчими наказами ДП «МТП «Чорноморськ» №78 від 02.03.2021р. та №93 від 15.03.2021р., начальнику 2 терміналу ОСОБА_1 були визначені особисті істотні умови праці (режим роботи) підчас його поновлення на роботі за рішенням суду від 18.02.2021р. по справі №501/4356/19, зокрема: 40-годинний робочий тиждень з двома вихідними днями: субота неділя, робочий час з 08.00 до 17.00, п`ятниця з 08.00 до 16.00 з перервою для відпочинку та прийому їжі з 12.00 до 12.48.

Разом із цим, у змісті бухгалтерських довідок за формою 2 міститься інформація про те, що норма тривалості робочого часу за період з 01.04.2021р. по 30.06.2021р. складає у квітні 2021р. (174,4 год.); у травні 2021р. (144 год.); у червні 2021р. (160 год.).

Також, зі змісту бухгалтерських довідок за формою 2 вбачається, що під час нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.04.2021р. по 30.06.2021р. у розмірі: 12694,06 грн., норма тривалості робочого часу у квітні 2021р. не змінювалась та склала 174,4 год., проте, у травні 2021р. норма тривалості робочого часу зменшена з 144 год. до 127,4 год., тобто на 16,6 год., а у червні 2021 року зменшена з 160 год. до 128 год., тобто на 32 год. відповідно. Тобто, у підсумку тривалість робочого часу для ОСОБА_1 була зменшена на 48,6 год.

Разом з цим, з матеріалів виконавчого провадження ВП№76414157 вбачається, що начальником ВООЗ ДП «МТП «Чорноморськ» Пономаренко О.В. у службовому листі №174/05.1.15 від 05.11.2024р. була застосована така ж сама скорочена тривалість робочого часу при здійсненні перерахунку недоотриманої заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.04.2021р. по 30.06.2021р.

В свою чергу, представник ДП «МТП «Чорноморськ» Марченко О.М. у наданих нею додаткових поясненнях за Вих.№219/06-23 від 31.03.2025р. на підтвердження вірності здійсненого начальником ВООЗ Пономаренко О.В. перерахунку стверджує про те, що: «всім працівникам Підприємства, зокрема і ОСОБА_1 був встановлений неповний робочий тиждень (32 години) згідно наказу №469 від 20.12.2019 «Про зміну істотних умов праці», копія якого надано до суду. Отже, ДП «МТП «Чорноморськ» виконало в повному обсязі постанову Одеського апеляційного суду від 24.05.2022р. по справі №501/2098/21, на виконання якої було відкрито виконавче провадження №76414157 від 29.10.2024р. в частині виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 по 30.06.2021р. у повному розмірі, докази чого, надано до виконавчої служби».

Проте, суд з такими твердженнями представника ДП «МТП «Чорноморськ» не погоджується виходячи із наступного: згідно до пункту 3.3.3 діючого Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ, допускається зміна істотних умов праці працівникам Підприємства на термін не більше ніж на 6 місяців за погодженням з профспілкою, проте доказів такого погодження до суду не надано. А у разі наявності такого погодження строк дії цього Наказу мав би закінчитися 30.06.2020 року.

Таким чином, наказ №469 від 20.12.2019 «Про зміну істотних умов праці» - вичерпав свою дію. Окрім того, судом встановлено, що даний наказ №469 був виданий Роботодавцем 20.12.2019р., тобто у той період часу, коли Стягувач ОСОБА_1 знаходився у вимушеному прогулі з 12.11.2019 по 15.03.2021 у зв`язку із звільненням (цивільна справа №501/4356/19).

Інших належних доказів щодо режиму роботи ОСОБА_1 , зокрема, щодо встановлення Стягувачу неповного робочого тижня (32 години) у період з 01.04.2021р. по 30.06.2021р. роботодавцем не надано та у матеріалах справи відсутні.

Разом із цим, у постанові Одеського апеляційного суду від 18.02.2025р. по справі №501/3617/22 з аналогічними обставинами та з тими ж самими сторонами справи, колегією апеляційного суду вже досліджувалось правомірність даного наказу №469 від 20.12.2019 «Про зміну істотних умов праці» та зроблені аналогічні висновки.

З урахуванням зазначеного, суд вважає помилковим розрахунок недоотриманої ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.04.2021р. по 30.06.2021р. у службовому листі №174/05.1.15 від 05.11.2024р., за підписом начальником ВООЗ Пономаренко О.В., у якому Стягувачу була застосована скорочена тривалість робочого часу.

При цьому, суд не погоджується з доводами державного виконавця Шестопалової Ю.К., яка вважає фактичним виконанням виконавчого документа №501/2098/21 від 28.07.2022р. здійснення Боржником - ДП «МТП «Чорноморськ» перерахунку різниці між 100% часовою тарифною ставкою (70,32 грн.), встановленою ОСОБА_1 , та фактично виплаченими коштами за цей період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки за час простою не з вини працівника (44,3 грн.), починаючи з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року у розмірі 21029,48 грн. з врахуванням ПДФО (18%) - 3155,31 грн., військового збору (1,5%) - 262,94 грн., та ЄСВ (22%) - 3500,00 грн., та перерахування Боржником на картковий рахунок Стягувача ОСОБА_1 коштів у розмірі 14111,23 грн.

Суд вказує на те, що у змісті бухгалтерських довідок за формою 2 про нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.04.2021р. по 30.06.2021р. лише міститься інформація про ПДФО та військовий збір, які мають утримуватися із зарплати працівника, при цьому, інформація про нарахування та сплату ЄСВ на користь ОСОБА_1 у довідках відсутня.

Суд наголошує, що у ст.127 Кодексу законів про працю України та у ч.1 ст.26 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Підп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового Кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 ПКУ.

Ставка військового збору (ВЗ) становить 1,5% від об`єкта оподаткування (підп. 1.3 п. 161 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ).

Отже, у відповідності до ст.167 ПКУ Роботодавець повинен утримати щодо Стягувача лише податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) у розмірі 18% (20989,22 грн. х 0,18) = 3778,06 грн., та військовий збір у розмірі 1,5% ВЗ (20989,22 грн. х 0,015) = 314,84 грн.

При цьому, сума відрахувань мала б скласти: (3778,06 грн. + 314,84 грн.) = 4092,90 грн. Стягувач мав би отримати заробітну плату у розмірі: 20989,22 грн. 4092,90 грн. = 16896,32 гривень.

Разом із цим, згідно зі статтею 8 Закону №2464 Роботодавець має сплатити за працівника єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), але за рахунок власних коштів у розмірі 22%, який, у даному випадку має скласти: 4617,63 гривень = (20989,2 грн. х 0,22), що на 1117,63 грн. більше ніж було сплачено Боржником у даному виконавчому провадженні ВП№76414157.

Суд вказує на те, що трудове Законодавство України покладає на роботодавця обов`язок виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, реалізуючи свої права, як це передбачено частиною третьою статті 13 ЦК України, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності в трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачені трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі. Не допускаються дії працівника чи роботодавця, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні трудових прав працівник і роботодавець повинні додержуватися моральних засад суспільства. Не допускається використання наданих трудових прав та виконання обов`язків на підставі зловживання.

При цьому, зі змісту довідки від 14.11.2024р. про здійснений перерахунок по ВП№76414157 за підписом начальника ВООЗ ДП «МТП «Чорноморськ» Пономаренко О.В. вбачається, що Боржник зловживає своїми правами Роботодавця та податкового агента, оскільки надав державному виконавцю невірну інформацію про те, що Стягувачу було здійснено перерахунок заробітної плати у розмірі 21029,48 грн. з врахуванням ПДФО (18%) - 3155,31 грн., військового збору (1,5%) - 262,94 грн., та ЄСВ (22%) - 3500,00 грн., та перераховано на його картковий рахунок у розмірі: 14111,23 грн.

В свою чергу, старший державний виконавець виніс спірну постанову від 21.11.2024 р. про закінчення виконавчого провадження ВП №76414157 на підставі вказаної Боржником інформації, вважаючи суму ЄСВ (22%) у розмірі 3500,00 грн. оподаткованим доходом на користь ОСОБА_1 .

Тому, суд вважає помилковими твердження державного виконавця Шестопалової Ю.К. у змісті наданих нею заперечень на скаргу від 13.12.2024р. за № 21.15/90876 про те, що «розмір здійсненого перерахунку заробітної плати був навіть більшим 21029,48 грн., а ніж зазначений стягувачем в своїх поясненнях 20989,22 грн.».

Згідно з п.9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Враховуючи, що державний виконавець, закриваючи виконавче провадження, не здійснив у повному обсязі перевірку наданих як ОСОБА_1 так і ДП «МТП «Чорноморськ» розрахунків (порівняльні таблиці №1 та №2, не перевірив належним чином істотні умови праці ОСОБА_1 , зокрема встановлену норму тривалості робочого часу за вказаний період, не залучив для цього, у відповідності до вимог ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» експертів (бухгалтера або економіста), то суд дійшов висновку, що він передчасно закрив виконавче провадження.

Згідно ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.2,3 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови (висновок Великої Палати Верховного Суду про застосування частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII постанова від 03.11.2020 у справі № 916/617/17).

Враховуючи, що державний виконавець не вжив заходів щодо з`ясування усіх обставин, а передчасно виніс оскаржувану постанову, то суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.11.2024 підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 41 Закону N 1404-VIIIу разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Керуючись ст.ст.259-260, 447, 449-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шестопалової Юлії Костянтинівни, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання поновити виконавче провадження №76414157 (боржник: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»), - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шестопалової Юлії Костянтинівни від 21.11.2024 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №501/2098/21 від 28.07.2024, виконавчий лист повернути до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - для подальшого виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя