У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2025 Справа №607/23425/24 Провадження №2/607/841/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача адвоката Палінчака А.О., представника відповідача адвоката Федчишина Г.С., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 який складений ним 30.01.2023 в користь ОСОБА_2 на все належне йому майно.

В обгрунтування заявленого позову позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після смерті батька їй стало відомо, що існує заповіт згідно якого ОСОБА_3 на користь своєї дружини ОСОБА_5 начебто заповів все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що йому належатиме на день його смерті, та те, на що він матиме право за законом.

Позивач вважає, що заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним, осківльки був підписаний ОСОБА_3 як особою, яка не мала права на вчинення такої дії та він не відповідав волі спадкодавця, що є достатньою підставою для визнання цього заповіту недійсним.

Позивач вказала, що ОСОБА_3 мав психічні захворювання, що унеможливлює укладення ним заповіту. Даний факт підтверджується тим, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» де проходив лікування у період з 02.11.2010 по 08.11.2010 та з 11.01.2024 по 18.01.2024.

А тому складення оспорюваного заповіту не відповідало дійсній волі спадкодавця враховуючи, що він не міг розуміти своїх дій, що є недодержанням в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частини 2 статті 203 ЦК України, а саме, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Із вказаних підстав позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , згідно якого він на користь відповідача ОСОБА_2 заповів все своє майно де б таке не було та з чого б воно не складалося.

В ході підготовчого засідання представник позивача заявив клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи щодо померлого ОСОБА_3 на підставі медичної документації.

В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача вказав, що враховуючи зміст медичних документів, які надійшли від КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, виникла необхідність у проведенні посмертної судово-психіатричної експертизи для встановлення наявності чи відсутності у померлого ОСОБА_3 психічних захворювань, які могли впливати на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними у відповідний період, зокрема на час складання оспорюваного заповіту.

А тому просить призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

-Чи страждав ОСОБА_3 на психічне захворювання або розлад на момент написання заповіту 30.01.2023 ?

-- Якщо так, то який діагноз можна встановити на основі наявної медичної документації?

-- Чи міг ОСОБА_3 через наявне психічне захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними під час написання заповіту 30.01.2023 року?

Витрати, пов`язані із проведенням даної експертизи, покласти на позивача.

Проведення експертизи просить доручити експертам Івано-Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Оплату проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Представник відповідача адвокат Федчишин Г.С. в підготовчому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про призначення експертизи.

На вимогу суду з метою забезпечення проведення посмертної судово-психіатричної експертизи КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради надало дві медичні карти стаціонарного хворого № 582 та №08009 заведені на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У силу вимог ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, враховуючи те, що для вирішення виниклого між спору необхідні спеціальні знання в галузі медицини, а тому суд вважає, що клопотання представника позивача про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

У силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку встановленому п. 5 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

На підставі наведеного, керуючись статтями 103, 105, 252, 253, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Палінчака Андрія Олександровича про призначення в цивільній справі 607/23425/24 посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити в цивільній справі 607/23425/24 посмертну судово-психіатричну експертизу.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

-Чи страждав ОСОБА_3 на психічне захворювання або розлад на момент складання заповіту 30.01.2023 ?

-Якщо так, то який діагноз можна встановити ОСОБА_3 на основі наявної в матеріалах цивільної справи №607/23425/24 медичної документації?

-Чи міг ОСОБА_3 через наявне психічне захворювання або розлад усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 30.01.2023 ?

Проведення експертизи доручити експертам Івано-Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (адреса: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Медична, 15).

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи №607/23425/24.

Витрати пов`язані із оплатою проведення експертизи покласти на позивачку ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. Л. Дзюбич