Справа № 178/1774/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.,

секретаря: Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої вчиненим кримінальним правопорушенням,-

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ-1834» р/н НОМЕР_1 , рухався по автомагістралі «Н-11 Дніпро-Кривий Ріг-Миколаїв», в темний час доби, де на ділянці 9 км + 600 м. виїхав крайню ліву додаткову смугу для руху, проїхав дорожній знак 5.29 з табличкою 7.5.3. до нього, зупинився частково на додатковій смузі частково на місці для розвороту.

У вищевказаний час, тобто 01 грудня 2022 року, приблизно, о 18 годині 00 хвилини, в зустрічному напрямку, тобто з боку м. Дніпро в напрямку м. Кривий Ріг, по крайній лівій смузі для руху, рухався автомобіль "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Далі, водій автомобіля «MERCEDES-BENZ-1834» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам, порушуючи вимоги дорожнього знаку 5.29 (Місце розвороту) з табличкою 7.5.3. ПДР України, відновив свій руху та почав виконувати маневр розвороту ліворуч, при цьому змінив свій напрямок руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу для руху, де сталося зіткнення передньою правою частиною автомобіля "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 та задньою правою боковою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ-1834» р/н НОМЕР_1 , на смузі для руху автомобіля "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаної ДТП, водій автомобіля "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 , отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи № 663-Е від 12.06.2023 року, тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми тіла з закритою тупою травмою грудної клітини (з переломами 5,6,9 ребра по середньо ключичній лінії справа, розривом правого головного бронху) що супроводжувалось пневмотораксом з ателектазом правої легені, пневмомедіастенумом; відкритим переломом правої плечової кістки на межі середньої та нижньої третин з раною по зовнішньо-бічній поверхні; з закритою черепно-мозковою травмою (перелом передньої стінки лобної пазухи справа, забоєм мозку, садна та рана голови), закритим переломом ліктьового відростку правої ліктьової кістки які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Ураховуючи викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування шкоди та витрати на правову допомогу.

Відповідач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» у судове засідання не з`явився , просять відмовити у задоволенні позовних вимог з обставин викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився , про дату та час розгляду справи сповіщений.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив, що 01 грудня 2022 року, приблизно, о 18 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ-1834» р/н НОМЕР_1 , рухався по автомагістралі «Н-11 Дніпро-Кривий Ріг-Миколаїв», в темний час доби, де на ділянці 9 км + 600 м. виїхав крайню ліву додаткову смугу для руху, проїхав дорожній знак 5.29 з табличкою 7.5.3. до нього, зупинився частково на додатковій смузі частково на місці для розвороту.

У вищевказаний час, тобто 01 грудня 2022 року, приблизно, о 18 годині 00 хвилини, в зустрічному напрямку, тобто з боку м. Дніпро в напрямку м. Кривий Ріг, по крайній лівій смузі для руху, рухався автомобіль "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Далі, водій автомобіля «MERCEDES-BENZ-1834» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам, порушуючи вимоги дорожнього знаку 5.29 (Місце розвороту) з табличкою 7.5.3. ПДР України, відновив свій руху та почав виконувати маневр розвороту ліворуч, при цьому змінив свій напрямок руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу для руху, де сталося зіткнення передньою правою частиною автомобіля "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 та задньою правою боковою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ-1834» р/н НОМЕР_1 , на смузі для руху автомобіля "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаної ДТП, водій автомобіля "SKODA-OCTAVIA COMBI» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 , отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи № 663-Е від 12.06.2023 року, тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми тіла з закритою тупою травмою грудної клітини (з переломами 5,6,9 ребра по середньо ключичній лінії справа, розривом правого головного бронху) що супроводжувалось пневмотораксом з ателектазом правої легені, пневмомедіастенумом; відкритим переломом правої плечової кістки на межі середньої та нижньої третин з раною по зовнішньо-бічній поверхні; з закритою черепно-мозковою травмою (перелом передньої стінки лобної пазухи справа, забоєм мозку, садна та рана голови), закритим переломом ліктьового відростку правої ліктьової кістки які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Вироком Криничанського районного суду від 16 січня 2024 року ОСОБА_2 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 300000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення та 26 000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги, всього 326 000 грн.

Адвокату Ільїну Артему Михайловичу в задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , спричиненої моральної шкоди - відмовити.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" / / на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 62534,60 грн. шкоди заподіяної життю та здоров`ю потерпілому внаслідок ДТП, 13000 грн. моральної шкоди, всього 75574,60 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.05.2024 вирок скасовано в частині цивільного позову та направлено на новий розгляд.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За приписами ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правилстатті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1190 ЦК України,особи,спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди,несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Згідно ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно п. 3 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Проаналізувавши надані медичні та розрахункові документи та встановлено, що розмір обґрунтованих та документально підтверджених закладом охорони здоров`я витрат на лікування складає 39 006,72 грн., оскільки решта заявлених витрат не узгоджується із вимогами ст. 24 Закону. Невраховані до розрахунку витрат на лікування суми коштів є або витратами, які не пов`язані з лікуванням травм, отриманих внаслідок ДТП, або не є лікарськими засобами чи товарами медичного призначення, саме тому не підлягають відшкодуванню за Законом. Окрім цього, відповідно до ст. 26-1 Закону Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю .

Відтак, розмір страхового відшкодування з урахуванням моральної шкоди для Позивача може скласти: 39 006,72 грн. * 5 % (1 950,34 грн.) = 40 957,06 грн.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті.Застаттею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвомабо іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особазазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чиблизьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала узв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з п. 3постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст.41 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997).

Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», №12868/05, рішення від 10.12.2009; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29.06.2004).Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Ураховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, позивач зазнав моральних страждань, які полягають в переживаннях внаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, погіршення його стану здоров`я, що спричинило душевні хвилювання, стрес та переживання після вчинення відносно нього протиправних дій, необхідність контролю стану здоров`я за наслідками отриманих травм, докладання додаткових зусиль та витрачання коштів для організації свого життя і часткового відновлення попереднього стану власного здоров`я, отриманням позивачем тяжких тілесних ушкоджень, що обгрунтованою та співмірною заподіяній шкоді буде сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000,00 грн.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із урахуванням наведеного, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат та їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої вчиненим кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) майнову шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 40957,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) заподіяну кримінальним правопорушенням моральну шкоду у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень, 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) вартість судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвокату в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовний вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 28 березня 2025 року.

Суддя: Валентина БЕРЕЛЕТ