Справа 556/890/25
Номер провадження 2/556/525/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2025 Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

Після смерті останнього залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,18 га, що розташоване на території Біленської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №376224.

Заповіт відсутній.

На час смерті ОСОБА_3 з ним був зареєстрований син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вважається таким, що прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав і не бажає їх оформляти. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки у неї на рухах знаходиться Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №376224.

ОСОБА_1 спадкову справу оформити не може, так як державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті власника земельної ділянки - ОСОБА_3 ..

Просить визнати за нею право власності на дане спадкове майно, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 27.03.2025.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерті, серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,18 га, яка розташована на території Біленської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №376224.

До правовідносин по спадкуванню його майна застосовуються положення Цивільного кодексу 1963 року.

Так, згідно із ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

ОСОБА_3 заповіт не залишив.

Згідно із статтею 529 Цивільного кодексу України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

У відповідності до статті 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.3.4 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Відповідно позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки у неї на руках знаходиться Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №376224.

На час смерті із спадкодавцем був зареєстрований його син ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради №554 від 07.05.2024.

Спадкова справа після смерті не заведена, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №80551576 Володимирецької державної нотаріальної контори від 21.03.2025.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, серії НОМЕР_2 , згідно якого її батьком записаний - ОСОБА_3 .

Як вбачається зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно п.4.15 глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.3.3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово- будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі).

Державним нотаріусом Вараської районної державної нотаріальної контори позивачці надано роз`яснення, де зазначено, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №376224, виданий після смерті ОСОБА_3 . Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. (роз"яснення №277/01-16 від 21.03.2024, видане державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори)

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право

володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавецьфактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку, яке підтверджувалось відповідним сертифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації №135 від 25.04.2006 був замінений Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №376224. При цьому, ОСОБА_1 , після смерті батька прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління його майном, відповідач, який спадщину прийняв, однак відмовився від її оформлення, не заперечує, щодо задоволення позову, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

А згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,18 га, що розташовані на території Біленської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, які належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №376224, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;