КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 752/25533/23

провадження № 22-ц/824/5832/2025

13 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

заслухавши доповідь судді-доповідача по виконанню вимог ст. 365 ЦПК України по підготовці до судового розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року в складі судді Ольшевської І.О.,

встановив:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року вказаний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Банк Фамільний» 927 000,00 грн. завданої шкоди, 377 987,42 грн. 3% річних, 5 590 210,51 грн. інфляційних втрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Банк Фамільний» 1 342,00 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 103 427,97 грн.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17.12.2024.

23.12.2024 ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про долучення доказів, в якому просить долучити до матеріалів справи копію Експертного висновку Національного Науково-Експертного центру додаткової експертизи від 19.12.2024.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі, позивачу надано право протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали подати свої заперечення щодо поданого клопотання, а також надати відзив на апеляційну скаргу.

26.05.2025 до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника ПрАТ «Банк Фамільний» - адвоката Михайлова А.Л., в якому він заперечує проти долучення вказаного доказу, оскільки жодних обґрунтувань поважності причин неподання цього висновку скаржником не наведено, а також вказаний висновок не є висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України та не відповідає встановленим вимогам ЦПК України, а отже не є належним, допустимим та достовірним доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: 1) з`ясовує питання про склад учасників судового процесу; 2) визначає характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює; 3) з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень; 4) з`ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи; 5) вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції; 6) за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача; 7) за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову; 8) вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

За правилом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 2-3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частина 8 ст. 83 ЦПК України визначає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Частинами 1-3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17.

У постанові Верховного Суду від 27 березня 2023 року у справі № 686/9366/20 (провадження № 61-8136св22) зазначено, що тлумачення п. 6 ч. 2 ст. 356, ч. ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

За приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченому ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про долучення вказаного доказу не було заявлено відповідачем до суду першої інстанції. Також, із вказаного висновку вбачається, що до Національного Науково-Експертного Центру 12.12.2024 надійшов запит Полковника ЗС України ОСОБА_1, Науково-економічний незалежний експертний висновок № 21-Е датований 19 грудня 2024 року, тобто ОСОБА_1 звернувся за вказаний висновком після ухвалення рішення судом першої інстанції. Крім того, вказаний висновок не містить інформації щодо предмета доказування у вказаній справі.

Враховуючи зазначене, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про долучення нових доказів, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки вказане клопотання не містить належного обґрунтування поважних причин неможливості його подання у встановлений строк до суду першої інстанції.

Підстав для проведення додаткових підготовчих дій немає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та визнавши підготовку справи до апеляційного розгляду завершеною, керуючись ст. 365, 366 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закінчити підготовчі дії в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року.

Призначити справу до розгляду на 16 вересня 2025 року о 12 год. 50 хв. в приміщенні Київського апеляційного суду за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська 2А, зал № 0906.

Про дату, час та місце розгляду справи повідомити учасників справи.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук