У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про продажність суддів та обов`язковість надання їм хабаря,

УСТАНОВИВ:

29.05.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ», яка не відповідає загальним вимогам закону та процесуального закону щодо її форми і змісту, який передбачений ст. 175 ЦПК України.

Загальними вимогами до мови заяви є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

В прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 висунув п`ять вимог, дві з яких звучать так: 1. Визнати, що висновки про продажність та хабарництво суддів являється цитуванням слів керівника держави, на які посилається позивач згідно ст. 34 конституції про право громадянина їх використовувати письмово; 2. Визнати, що створення штучних підстав та доказів про існування публічного договору позбавляє позивача ОСОБА_1 спростовувати ці підстави та докази, подані відповідачем у справі, на які посилається суддя в своїй ухвалі 31.3.25, тому що відповідач протягом 2019-2025 не давав позивачу та суду письмового договору від 02.01.19, а позивач ОСОБА_1 не надавав суддям хабарів для ухвалення ними правосудного рішення.

Суддя ознайомившись з позовною заявою приходить до висновку.

Заяви та скарги, які подаються до суду, мають відповідати вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України зазначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як задекларовано в ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема пунктом треті передбачено подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 2 та 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Способи захисту прав та інтересів судом, визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, як зазначено у частині 3 цієї статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частини другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Межі здійснення цивільних прав - не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

Суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

За таких обставин, слід вважати, що використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Суддя звертає увагу, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому, під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

За правилами ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суддя констатує, що позивач добре обізнаний з вимогами Цивільного судочинства України, оскільки неодноразово, протягом багатьох років звертається до суду з аналогічними позовами до тих же осіб.

За своїм змістом ця заява по формі схожа на звернення, яке свідчить про неповагу до суддів загалом, та до судді, який має розглядати його справу, що є неприпустимим.

Оскільки вказані дії позивача не відповідають завданням та суперечать засадам цивільного судочинства, розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, тому суд вважає заяву ОСОБА_1 неприйнятною, яка підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 44, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про продажність суддів та обов`язковість надання їм хабаря повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в прядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ