Справа №534/1500/25
Провадження №2-н/534/289/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 червня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із згаданою заявою про видачу судового наказу, в якій прохає стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дитини - однієї третини, на трьох і більше дитиниполовини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено ст.181 СК України та Пленумом ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст.183СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дитини - однієї третини, на трьох і більше дитини - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

До заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 додано рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.09.2024 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_4 та витяг з реєстру територіальної громади щодо адреси реєстрації ОСОБА_4 .

Крім того, 12.06.2025 ОСОБА_1 надіслала до суду пояснення, в яких зазначає, що проживає разом з донькою за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, оскільки ОСОБА_2 зняв її з реєстрації за місцем проживання. До пояснень додано витяг з реєстру територіальної громади, з якого убачається, що ОСОБА_1 з 10.09.2018 по 20.06.2024 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявницею в обґрунтування вимог заяви не долучено будь-яких доказів, що підтверджують факт сумісного проживання з дитиною та перебування дитини на її утриманні (довідку про місце проживання чи акт).

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину має той з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина та знаходиться на її утриманні.

Натомість, як убачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто з наданої інформації убачається, що разом з донькою проживає боржник, а не стягувач.

Відповідно до ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, суддя не вбачає факту виникнення у заявниці права вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 161, 165, ст. ст.259-261 ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених ч.1, 8 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя О.В.Солоха