Справа № 939/819/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Герасименко М.М.,

за участю секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Бородянка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79873939, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 235,30 грн, з яких: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4075,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12 160,30 грн сума заборгованості за пенею. У зв`язку з вказаними обставинами, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23 235,30 грн і судові витрати.

02 травня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79873939, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 46763, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 6500,00 грн, строком на 30 днів до 13 травня 2024 року, зі сплатою денної процентної ставки в розмірі 2,50% в день (а.с. 4-6,7).

Додатковою угодою від 24 квітня 2024 року було збільшено суму позики на 500,00 грн, загальний розмір наданої позики становить 7000,00 грн (а.с. 8,9).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Зі змісту вказаного договору вбачається, що право вимоги це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики (а.с. 10-12).

28 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору факторингу, за умовами якої сторони погодили внести зміни до п. 1.3. договору, яким передбачено умови повідомлення боржників про відступлення права вимоги заборгованості фактору, та викласти його в новій редакції; решта положень договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечать даній додатковій угоді (а.с. 13).

У відповідності до умов додаткової угоди № 7, яка була укладена 13 червня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» до договору факторингу № 14/06/2021, сторони домовилися викласти п. 9.1 договору, яким визначено набрання чинності, строк дії і пролонгація договору, та викласти його в новій редакції (а.с. 14).

За умовами додаткової угоди № 37 до договору факторингу № 14/06/21, укладеної 25 вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони, зокрема, погодили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників від 25 вересня 2024 року та ціну продажу згідно реєстрів боржників № 31 і № 32 від 25 вересня 2024 року (а.с. 15).

На виконання умов п. 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони 25 вересня 2024 року уклали акт прийому-передачі реєстру боржників № 32 (а.с. 16).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79873939 в сумі 23 235,30 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4075,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12 160,30 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 17).

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 79873939 станом на 28 лютого 2025 року становить 23 235,30 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4075,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12 160,30 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 18).

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 79873939 від 14 квітня 2024 року тим, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №32 від 25 вересня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 23 235,30 грн.

Зі змісту договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року вбачається, що право вимоги це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики; за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 10-12), тоді як договір позики № 79873939 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 був укладений лише 14 квітня 2024 року, тобто пізніше ніж договір факторингу.

Долучена до матеріалів справи копія договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року не містить усіх аркушів документу, що унеможливлює встановлення предмету та усіх умов даного договору, зокрема щодо відступлення право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Крім того, надані суду додаткові угоди до вказаного договору факторингу також не містять умов щодо відступлення права вимоги до боржників, яке виникне в майбутньому.

Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність і достовірність кожного доказу окремо, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт набуття права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 79873939 від 14 квітня 2024 року, то суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, а тому дійшов висновку про необхідність відмови в їх задоволенні.

З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. 207, 512 - 514, 1077, 1078 ЦК України, ст. 10-13, 76, 79, 80, 81, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 червня 2025 року.

СуддяМ.Герасименко