КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-з/824/624/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025року місто Київ

справа №755/7033/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б.,Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 рокупро залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, постановлену під головуванням судді Гончарука В.П., повний текст ухвали складено 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Служба у справах дітей та сім'ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні квартирою, зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні квартирою, зняття з реєстрації місця проживання.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Усунуто перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зобов'язання ОСОБА_9 не чинити перешкод ОСОБА_1 в доступі до квартири та передати дублікати ключів від вхідних дверей спірної квартири.

В іншій частині задоволення позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 рокузаяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 задоволено частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 рокускасовано та постановлено нове судове рішення.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

07 квітня 2025року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 подав до Київського апеляційного суду заяву, в якій просивстягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що в судовому засіданні апеляційного суду 01 квітня 2025 року він заявив про намір позивача протягом 5 днів після винесення постанови подати докази понесення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, що становлять 16000 грн.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.4 ст.270 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями частин першої та другої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 задоволено частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 рокускасовано та постановлено нове судове рішення.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали були порушені норми процесуального права, оскільки справу було розглянуто за відсутності позивача ОСОБА_1 та її представника, не повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки сторона позивача не скористалася своїм правом та не зробилавідповідну заяву про розподіл судових витрат протягом розгляду справи та до закінчення судових дебатів (у заяві від 11 листопада 2024 року про розгляд справи у відсутність позивача та його представника), не дотрималася вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, а відтак відсутні процесуальніпідстави для вирішення питання про розподіл витрат відповідно до ст.270 ЦПК України та відповідно наявні підстави для залишення заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення без розгляду, як це передбачено абз.3 ч.8 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене,відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем ОСОБА_12 в суді апеляційної інстанції покладаються на останню, оскільки заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення була залишена без розгляду, отже відсутні підстави для стягнення понесених витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, слід відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявоюпредставника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 268, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: