ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Чернівці

Справа № 718/3615/23

Провадження №22-ц/822/507/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І. Б.,

секретар Мостолюк А. І.,

боржник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2025 року, головуючий у І-й інстанції Скорейко В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2025 року скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику без розгляду.

Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що її подану без додержання вимог ст. 448 ЦПК України, а саме, не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заявника; не зазначено найменування виконавця, дії якого оскаржуються, та всі реквізити для його ідентифікації, також не вказано інших учасників, які були стороною у справі, після розгляду якої винесено рішення та на підставі якого видано виконавчий лист; скаржником не викладений зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Посилається на те, що ухвала суду є незаконною та постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в його скарзі та долучених до неї додатках містяться всі відомості про приватного виконавця та інших учасників у справі №718/3615/23, після розгляду якої винесено рішення та на підставі якого видано виконавчий лист. Вимога суду першої інстанції про відсутність зазначених відомостей у самій скарзі свідчить про застосування ним надмірного формалізму.

Він оскаржував постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення боргу згідно з виконавчими листами, виданими на підставі винесених рішень у справі №718/3615/23, учасником якої ОСОБА_1 не був.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За вимогами частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

21 листопада 2024 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094- IX.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частин 3-4 статті 448 ЦПК України, скарга повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; 5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; 6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа; 7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця; 8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

До скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_1 , суд виходив з того, що скаржником не виконано вимоги частини 3 статті 448 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скарга ОСОБА_1 подана без додержання вимог статті 448 ЦПК України, а саме, не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету скаржника; не зазначено найменування виконавця, дії якого оскаржуються, та всі реквізити для його ідентифікації, також не вказано інших учасників, які були стороною у справі, після розгляду якої винесено рішення та на підставі якого видано виконавчий лист; скаржником не викладений зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону.

Доводи апеляційної скарги проте, що скарга та додатки до неї містить всі необхідні відомості, не заслуговують на увагу, оскільки вказане не звільняє скаржника від процесуального обов`язку виконати вимоги ч. 3 ст. 448 ЦПК України та зазначити всю необхідну інформацію безпосередньо в самій скарзі.

Апеляційна скарга позивача також обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала винесена з надмірним формалізмом.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «Зубац проти Хорватії» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Колегією суддів не встановлено ознак надмірності формалізму при застосуванні судом першої інстанції норм процесуального права, встановлених щодо форми та змісту скарги, який визначено статтею 448 ЦПК України, а тому такі вимоги суду є виправданими та не порушують засадничого принципу судочинства рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що приписи статті 448 ЦПК України слід тлумачити таким чином, що вони мають вичерпний перелік підстав для повернення скарги.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» («Osman v. The United Kingdom») та «Креуз проти Польщі» («Creus v. Poland») Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що повертаючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції діяв у спосіб та в порядку, визначеному процесуальним законом, та правильно повернув її без розгляду відповідно до частини 5 статті 448 ЦКК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо повернення скарги без розгляду, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального та матеріального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 255, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 червня 2025 року.

Головуючий І. М. Литвинюк

Судді: І. Н. Лисак

І. Б. Перепелюк