22.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/3894/25
Єдиний унікальний номер 205/3894/25
Провадження № 2/205/2790/25
22 квітня 2025 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 28 січня 2025 року направило поштою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 13 березня 2025 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2025 року вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 16 жовтня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» і відповідачем було укладено кредитний договір № 501195051, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 33 850 грн. строком на 24 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 33,00 % річних. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа Банк» і ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК Форт» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК Форт» і ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до умов факторингу позивач набув право вимоги за кредитним договором № 501195051 від 16 жовтня 2019 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору, тому станом на 23 лютого 2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями становить 53 570 грн. 33 коп., з яких 31 739 грн. 86 коп. заборгованість за тілом кредитом, 21 030 грн. 47 коп. заборгованість за відсотками по кредиту та іншим платежам. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 53 570 грн. 33 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 9 200 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 жовтня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 501195051 (а.с. 6-8), відповідно до умов якого відповідачеві на її особовий картковий рахунок було надано грошові кошти у розмірі 33 850 грн. (а.с. 29) строком на 24 місяці, а відповідач зобов`язалася повернути їх та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 33,00 %.
22 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» і ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого банк відступив, а ТОВ «ФК Форт» набуло право вимоги за кредитним договором № 501195051 від 16 жовтня 2019 року (а.с. 10-14, 15, 16).
23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК Форт» і ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до умов факторингу позивач набув право вимоги за кредитним договором № 501195051 від 16 жовтня 2019 року (а.с. 17-21, 22, 23).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 501195051 від 16 жовтня 2019 року становить 53 570 грн. 33 коп. (а.с. 36).
Відповідач свої зобов`язання не виконала, грошові кошти не повернула, відсотки не сплатила.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 501195051 від 16 жовтня 2019 року у розмірі 53 570 грн.33 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31 739 грн. 86 коп., заборгованості за відсотками по кредиту у розмірі 12 369 грн. 71 коп., заборгованості по комісії у розмірі 8 660 грн. 76 коп. та штрафу у розмірі 800 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 9 200 грн. є завищеною. Крім цього, правовий аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки доказами по даній справі є сам кредитний договір, договір факторингу, які були наявні у позивача, а також картка виписка по особовому рахунку, виконана за допомогою комп`ютерної програми.
Крім цього, суд зауважує, що кількість годин, витрачених на складання позовної заяви про стягнення заборгованості, зазначена у рахунку на оплату, є завищеною, оскільки позовна заява є типовою, не містить розрахунків, та не вимагає витрат тривалого часу на її підготовку.
Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 1), який слід стягнути з відповідача на користь позивача, враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено.
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», складає 59 598 грн. 33 коп. (53 570 грн. 33 коп. + 3 028 грн. + 3 000 грн. = 59 598 грн. 33 коп.).
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 549, ч.ч. 1, 2 ст. 551, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1077 ЦК України, ч. 1, 3 ч. 3 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: