Справа №519/1304/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
12.06.2025 м. Південне
Учасники справи, які з`явилися у судове засідання:
Представник Відповідача - Федотов І.М.
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення судового рішення, ухвалив рішення про таке:
Стислий виклад обставин правовідносин. Позиція сторін.
1.В провадженні Південного міського суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» про скасування наказу про відсторонення, допуску до роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2.Рішенням Південного міського суду Одеської області від 02.05.2025 позов задоволено.
3.Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу рішенням суду не вирішувалося.
4.05.05.2025 Представник Позивача адвокат Цесельська І.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 43 100 грн.
5.27.05.2025 до суду надійшли заперечення представника Відповідача, де представник Відповідача зазначає про не співмірність ціни позову та витрат на правничу допомогу, просить відмовити в ухваленні додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідно до позиції ВС у справі 519/1304/21 зазначено, що розподіл судових витрат, у тому числі на правому допомогу здійснює суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Оскільки на рішення суду у цій справі подано апеляційну скаргу, вважає, що рішення про витрат на правову допомогу повинен приймати суд апеляційної інстанції.
6.У судове засідання з`явились Позивач та представник Відповідача, підтримали подані заяви та заперечення.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
7.Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
8.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
9.До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
10.Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
11.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
12.Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
13.Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
14.Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано договір про надання правничої допомоги №1069 від 04.07.2024 з додатком №1 до договору, рахунок на оплату №1040 від 08.10.2024; №1155 від 12.11.2024; №23 від 21.01.2025; №24 від 21.01.2025; №84 від 10.02.2025; №150 від 05.03.2025; №207 від 25.03.2025; №263 від 09.04.2025; №322 від 28.04.2025; квитанції №217401342 від 09.10.2024; №221615568 від 12.11.2024; № 231493179 від 21.01.2025; №231493696 від 21.01.2025; №234142657 від 10.02.2025; №238081782 від 12.03.2025; №240583651 від 31.03.2025; №241573481 від 09.04.2025; №244235603 від 28.04.2025; акт надання послуг №1066 від 09.10.2024; №1114 від 14.11.2024; №29 від 21.01.2025; №30 від 21.01.2025; №131 від 14.02.2025; №136 від 12.03.2025; №185 від 31.03.2025; №217 від 09.04.2025; №264 від 28.04.2025.
15.Аналізуючи подані докази, суд встановив, що адвокат Цесельська І.В. приймала участь у 7 судових засіданнях, склала один адвокатський запит і одні письмові пояснення, вартість цих послуг склала 33 100, 00 грн.
16.Також, Позивач просить стягнути 10 000,00 грн витрат з правової допомоги, що надавалась адвокатом Кравцем Р.Ю. у суді касаційної інстанції.
17.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
18.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі№922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
19.Подібний висновок викладений також і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі 904/4507/18.
20.При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
21.Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що на користь Позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
22.Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
23.Щодо тверджень Відповідача про розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції, суд зазначає, що рішення у справі ухвалено цим судом 02.05.2025, тому суд, як суд першої інстанції, зобов`язаний у порядку ч. 8 ст. 143 ЦПК України розглянути питання стягнення витрат на правову допомогу. Водночас, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінить рішення або ухвалить нове, цей суд відповідно змінить розподіл судових витрат у порядку ч. 11 ст. 143 ЦПК України.
Висновок суду.
24.Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.
25.Керуючись ст.133-137, 141, 246,270 ЦПК, -
26.Заяву Представника Позивача адвокат Цесельської І.В. щодо ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний» задовольнити частково.
27.Стягнути з Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний» на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати на правову допомогу в сумі 20 000,00 гривень.
28.В іншій частині відмовити.
29.Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
30.Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
31.Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя Південного міського суду
Одеської області І. О. Москаленко