Справа №567/703/25
Провадження №2/567/362/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 30 жовтня 2017 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис № 01).

Вказує, що від даного шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей : синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в свідоцтві про народження яких вона вказана матір`ю, а відповідач - батьком.

Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на подружнє життя та майбутнє. Вказує на те, що подружні відносини між ними погіршилися, у зв`язку з чим протягом останніх шести місяців вони з відповідачем проживають окремо, зокрема відповідач зі своїми батьками в АДРЕСА_1 , а вона з малолітніми дітьми в АДРЕСА_2 .

Вказує, що оскільки вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та довіри, їхній шлюб розпався та існує формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх спільних дітей.

Вважає, що шлюб між сторонами існує формально, так як вони разом як сім`я не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю.

Подальший зміст підтримувати сімейні відносини вважає недоцільним, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою суду від 05.05.2025 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачка звернулась до суду із заявою, в якій просила позовні вимоги задовольнити, розгляд справи здійснювати у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, зокрема шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки від 02.05.2025 р. зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 та саме за вказаною адресою відповідачу направлялися судові повістки.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 30 жовтня 2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис № 01), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.10.2017 року.

Від даного шлюбу у сторін народилися діти : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.05.2019 року, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.07.2021 року, та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 20.10.2023 року.

Згідно з витягів з реєстру територіальної громади № 2025/004715490, № 2025/004715489, №2025/004715492 від 10.04.2025 р. та акту обстеження факту проживання № 144 від 09.04.2025 р. малолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за місцем проживання відповідача в АДРЕСА_1 , водночас фактично проживають (без реєстрації) разом з позивачкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

З доводів позивачки судом встановлено, що сторони разом як сім`я не проживають протягом останніх шести місяців та наведена обставина відповідачем не заперечується та не спростована.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони разом не проживають тривалий період часу, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим.

Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 25.04.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн., які було сплачено позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ), зареєстрований 30 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис № 01).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.