Справа № 703/3363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., одержавши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ поліції №2 Черкаського районного управління Національної поліції в Черкаській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт розповсюдження конфіденційної інформації та передачі особистих даних, якій його стосуються, працівника ВП №2 (м. Сміла) Черкаського районного управління Національної поліції в Черкаській області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За приписами статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених законодавчих норм вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Тобто, цивільне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Крім того, відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Під час вирішення питання про відкриття провадження судом з Єдиної системи документообігу суду встановлено, що 25 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено до суду заяву, у якій він просив встановити факт розповсюдження конфіденційної інформації та передачі особистих даних, якій його стосуються, працівника ВП №2 (м. Сміла) Черкаського районного управління Національної поліції в Черкаській області.

Протоколом автоматизованого розподілу від 29.04.2025 справі було присвоєно єдиний унікальний номер 703/2480/25 2-о/703/117/25 та передано на розгляд судді Ігнатенко Т.В.

Ухвалою від 30 квітня 2025 року, постановленною суддею Ігнатенко Т.В., відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

02 травня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено до суду заяву, у якій він також просив встановити факт розповсюдження конфіденційної інформації та передачі особистих даних, якій його стосуються, працівника ВП №2 (м. Сміла) Черкаського районного управління Національної поліції в Черкаській області.

Протоколом автоматизованого розподілу від 07.05.2025 справі було присвоєно єдиний унікальний номер 703/2676/25 2-о/703/121/25 та передано на розгляд судді Левчук О.О.

Ухвалою від 12 травня 2025 року, постановленною суддею Левчук О.О., відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

27 травня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено до суду заяву, у якій він знову просив встановити факт розповсюдження конфіденційної інформації та передачі особистих даних, якій його стосуються, працівника ВП №2 (м. Сміла) Черкаського районного управління Національної поліції в Черкаській області.

Протоколом автоматизованого розподілу від 30.05.2025 справі було присвоєно єдиний унікальний номер 703/3363/25 2-о/703/139/25 та передано на розгляд судді Левчук О.О.

Ухвалою від 02 червня 2025 року відведене головуючого суддю Левчук О.О. від участі в розгляді цієї справи та передано справу до канцелярії Смілянського міськрайонного суду Черкаської області для автоматизованого визначення складу суду для розгляду цієї справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Биченку І.Я.

Судом досліджено матеріали вказаних справ та встановлено, що всі три заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, є майже повністю ідентичними за змістом та повністю за вимогами.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що звертаючись до суду із заявами майже ідентичного змісту, ОСОБА_1 не керується завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, а фактично має на меті маніпуляцію автоматизованим розподілом справ з метою обрання зручного для себе судді, що, на думку суду, є способом зловживання процесуальними правами, передбаченим п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Так, у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо заборони зловживання правами передбачено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Оскільки подання в черговий раз ідентичної заяви суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, тому суд вважає, що такі дії заявника є зловживанням процесуальними правами, що є підставою для залишення її заяви без розгляду.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 30 липня 2024 року (справа № 127/8793/22, провадження № 61-10416ск24).

Отже, суд дії заявника ОСОБА_1 визнає зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим заява про встановлення факту розповсюдження конфіденційної інформації підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 2, 5, 13, 44, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Повернути ОСОБА_1 заяву про встановлення факту розповсюдження конфіденційної інформації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: І.Я. Биченко