Справа № 462/2348/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки міста Львова про стягнення мінімальної заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення невиплаченої заробітної плати, покликаючись на те, що вона працює на посаді медичної сестри в Комунальній 3-й стоматологічній поліклініці м. Львова. З серпня 2017 року заробітна плата їй не виплачується та не нараховується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але невиплачену заробітну плату. Відтак, просить стягнути з відповідача на її користь 169 600 грн. невиплаченої заробітної плати за період з квітня 2023 року по лютий 2025 року.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, та була ним отримана 14 квітня 2025 року, відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , працює в Комунальній 3-й стоматологічній поліклініці м.Львова на посаді медичної сестри, згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 . Суду було також надано Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року по справі № 462/1783/18, стягнуто з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 16000 грн. заборгованості по заробітній платі за період з серпня 2017 року по грудень 2017 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 жовтня 2018 року по справі № 462/5322/18, стягнуто з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 29784 грн. заборгованості по заробітній платі за період з січня 2018 року по серпень 2018 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року по справі № 462/2160/20 стягнуто з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 , - 83 860 грн. заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2018 року по квітень 2020 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2023 року по справі № 462/2633/23, стягнуто із Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова на користь ОСОБА_1 , 210 092 грн. невиплаченої заробітної плати за період з 01 травня 2020 року по 31 березня 2023 року, провівши з цієї суми стягнення податків та обов?язкових зборів, які підлягають стягненню при виплаті заробітної плати.

Відповідно до частини 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

У відповідності до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році, встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 6700 грн.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році, встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 7100 грн., а з 1 квітня 8000 грн.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році, встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 8000 грн.

На підставі наведеного, оскільки відповідачем не виплачувалась заробітна плата за період з квітня 2023 по лютий 2025 року, крім того, представником відповідача не надано суду жодних заперечень чи розрахунків суми невиплаченої заробітної плати, а тому, суд вважає, що відповідачем Комунальною третьою стоматологічною поліклінікою м. Львова порушено трудові права позивача, зокрема, на належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством, крім того, матеріали справи не містять жодних спростувань твердження позивача, що вона продовжує працювати у Комунальній 3-ій стоматологічній поліклініці м. Львова та належним чином виконує свої посадові обов`язки, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача невиплачену заробітну плату.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли ствердження у судовому засіданні, а тому позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст ст. 12, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунальної третьої стоматологічної поліклініки міста Львова /місто Львів, вулиця С.Петлюри, 17, / на користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;/ невиплачену заробітну плату в розмірі 169 600 /сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот/ гривень.

Стягнути з Комунальної третьої стоматологічної поліклініки міста Львова /місто Львів, вулиця С.Петлюри, 17, / у дохід держави 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А.І. Ліуш