Справа № 215/7351/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Науменко Я.О., за участю: секретаря Дядькіна І.О., згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2024 адвокат Зеркін А.С., який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилається на те, що постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.09.2024 по справі №215/5511/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 17.08.2024 о 20:05 годині ОСОБА_2 на перехресті вул. Сергія Колачевського та вул.. Чарівна в Тернівському районі м. Кривого Рогу, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав у встановлених межах безпечну швидкість руху, під час появи перешкоди своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу AUDI А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, позначеній дорожнім знаком 2.3, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнано винним, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 17.08.2024 (дату ДТП) цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , винуватця ДТП, перед третіми особами не була застрахована, а належний йому транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не був забезпечений у розумінні положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З метою визначення дійсного розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, останній звернувся до незалежного судового експерта Рейнюка О.В., яким за результатами проведеного огляду було складено висновок експерта №161/24 від 23.09.2024, відповідно до якого вартість матеріального збитку в даному випадку прирівнюється до ринкової вартості КТЗ і складає 154366,32 гривень.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5 633,68 гривень витрат, понесених на оплату робіт судового експерта.

Відповідно до пункту 1 Постанови Правління Національного Банку України №109 від 30.05.2022 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою затверджені розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цієї постановою, з 01 липня 2022 року, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлено 160 000,00 гривень на одного потерпілого.

Відтак, розмір майнової шкоди та відшкодування витрат на оплату послуг судового експерта, що підлягають стягненню з відповідача складає 160 000 гривень.

Ухвалою суду від 06.01.2024 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання на 03.02.2025.

За клопотаннямb представника позивача судові засідання були відкладено на 03.03.2025, 14.04.2025, 13.05.2025 та на 17.06.2025.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних заперечував, посилаючись на недотримання позивачем порядку повідомлення МТСБУ про страхову подію, не зазначення у висновку експерта про повідомлення його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відсутність у висновку експерта розміру вартості транспортного засобу в пошкодженому стані (вартість утилізації), а тому просить суд відмовити у задоволенні позову в зв`язку з не доведенням сум, що підлягають стягненню з відповідача.

Позивач у відповіді на відзив, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові ВП ВС від 11.12.2019 по справі №465/4287/15, зазначає, що звернення особи до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування є позасудовою процедурою, яка не виключає можливість цієї особи звернутись до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Також вказує, що експерт, підписуючи свій висновок, був повідомлений про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України, про що вказано на першій сторінці висновку. Крім того, зауважує, що відповідач, заперечуючи проти розміру стягнення матеріального збитку та проведення його оцінки, не надав суду доказів на його спростування.

11.06.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи висновку експерта №96/25 від 31.05.2025.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу AUDI А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (копія, а.с.56).

17.08.2024 сталася ДТП в м. Кривому Розі на перехресті вулиць Сергія Колачевського та Чарівної, за участю транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу AUDI А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду спричинену майну не була застрахована, про що свідчить інформація щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування (а.с.62).

Згідно з висновком експерта №164/24 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, складеного 23 вересня 2024 року, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Audi F6 2.4i» реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , складає 154 366,32 (а.с.12-55).

Відповідно до висновку експерта №96/25 транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості, складеного 31 травня 2025 року, утилізаційна вартість автомобіля «Audi F6 2.4i» реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , на дату ДТП 17.08.2024, складає 49216,45 грн (а.с.159-176).

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Отже, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, потрібно враховувати положення статті 1192 ЦК.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні правові обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія MITSUBISHI PAJERO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 перед третіми особами не була застрахована.

Відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. а п. 41.1 статті 47 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пункту 1 Постанови Правління Національного Банку України №109 від 30.05.2022 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою затверджені розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цієї постановою, з 01 липня 2022 року, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлено 160 000,00 гривень на одного потерпілого.

Отже, саме відповідач має відшкодувати позивачу заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду у межах 160000 гривень.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, врегульовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Тобто, Законом передбачено два випадки виплати страхового відшкодування: коли власник транспортного засобу згоден з визнанням автомобіля фізично знищеним та коли не згоден з таким визнанням.

Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витрат по евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, вартість відшкодування залежить від того, чи згоден власник транспортного засобу із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, чи не згоден.

У разі згоди позивача з тим, що транспортний засіб AUDI А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є фізично знищеним, розмір шкоди визначався б за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, тобто 154366,32 гривень.

В дослідницькій частині висновку №164/24 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, від 23.09.2024 зазначено, що вартість відновного ремонту КТЗ склала 348447,56 гривень, ринкова вартість автомобіля КТЗ складає 154366,32 гривень.

Як видно з вище перелічених значень вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток, заподіяної власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 154366,32 гривень.

Матеріали цивільної справи не містять погодження позивача із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Отже, з огляду на положення статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач дійсно має право на відшкодування йому різниці між вартістю транспортного засобу AUDI А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 до та після ДТП.

При цьому, в даному випадку обов`язковому доведенню позивачем, як особою, яка звернулася до суду за захистом своїх прав, підлягають дві обставини, а саме: вартість транспортного засобу AUDI А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , до дорожньо-транспортної пригоди та вартість даного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином суд, з огляду на вищевикладені норми права, дійшов висновку, що позивачу повинно було відшкодовано різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, як то зазначено в ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як зазначалось вище, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля AUDI А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, відповідно до висновку експерта №161/24 від 23.09.2024 складає 154366,32 гривень.

Вартість автомобіля після ДТП відповідно до висновку експерта №96/25 від 31.05.2025 складає 49216,45 гривень.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю його автомобіля до та після ДТП, що складає 105 149,87 гривень та не перевищує ліміту відшкодування.

Відхиляючи доводи відповідача, суд виходить із того, що будь-яких документальних доказів на спростування вказаних висновків експерта матеріали справи не містять і відповідачем не надано. Також у матеріалах справи відсутні будь-які інші дані щодо проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу позивача.

Відповідно до частин першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 цього Кодексу), а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 78 цього Кодексу).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року, суд зазначив: ст. 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Дослідивши висновки експерта, що наявні в матеріалах справи, суд встановив, що вони складені експертом за наслідками безпосереднього огляду транспортного засобу, із фотофіксацією, з посиланням на відповідні вихідні дані та із повним дотриманням відповідних методик, відповідають вимогам, передбаченим ст. 102 ЦПК України.

Також у наданих висновках експерта вказано про повідомлення експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта за ст.384 Кримінального кодексу України.

Крім того суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивачем порушено порядок звернення із вимогою про страхове відшкодування, оскільки звернення особи до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування є позасудовою процедурою, яка не виключає можливість цієї особи звернутись до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України, передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн та витрати за проведення експертизи у розмірі 7000,00 грн., з яких він просить стягнути з відповідача 5633,68 грн.

З врахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051,49 грн та 3702,45 грн витрат на проведення експертизи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 10, 11, 12, 13, 79, 80, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 105 149 (сто п`ять тисяч сто сорок дев`ять) гривень 87 копійок матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня 49 копійок витрат по сплаті судового збору та 3 702 (три тисячі сімсот дві) гривні 45 копійок витрат на проведення експертизи.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанціїчерез Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 20.06.2025.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Зеркін Артур Сергійович, 50089, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Доватора, 7/86.

Відповідач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8.

Суддя