Провадження № 2-з/761/220/2025
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Бордусенко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

В позовних вимогах позивач просить:

стягнути з відповідача на свою користь передоплату за неотриманий товар у сумі 4 760,00 грн., неустойку за затримку повернення грошей у сумі 11 172,00 грн., неустойку в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожен день затримки повернення грошей за період з 12 травня 2025 року по день ухвалення рішення, відшкодувати збитки в сумі 217,79 грн., моральну шкоду в сумі 3 000,00 грн.

Разом з тим, 11.06.2025 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу в сумі 11 200,00 грн. та розміщені на рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "УНІВЕРСАЛ БАНК" (МФО 322001, ).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що протягом встановленого терміну продавець не поставив товар та не повернув кошти. На спонукання продавця до виконання своїх зобов`язань та дотримання вимог законодавства України відповідач не реагував, поводив себе зухвало та грубо. На дзвінки не реагував, на спроби врегулювати питання без звернення до державних органів жодних дій не вчинив. Станом на 11 червня 2025 року відповідач більше як півроку не повертає кошти і жодним чином це не пояснює. Під час телефонних розмов, в переписці в месенджері на спроби позивача врегулювати питання через суд висловлюється нецензурно, вдає, що він повернув кошти, але не надає підтверджуючих документів, тобто в черговий раз затягує час. Його фраза «Мені знову приходять ваші звернення до суду» яскраво підтверджує факт його обізнаності, про наявність до нього вимог фінансового характеру. Але це не спонукає відповідача розібратись у питанні та вирішити його у досудовому порядку.

Як зазначив заявник, на сайті https://www.olx.ua відповідач розмістив 19 подібних оголошень щодо продажу запчастин до авто (ідентифікаційні номер оголошень №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20) та продовжував свою діяльність, до того поки позивач не почав звертатись до державних органів з скаргами на його дії, але при цьому ніяких дій з мирного врегулювання спору не вчинив. на даний час, раніше розміщені на сайті ОЛХ інші оголошення від ФОП ОСОБА_2 про продаж автозапчастин, після розмови з позивачем про повернення коштів та скарг до державних органів, були ним видалені, що свідчить про його наміри обмежити/завершити підприємницьку діяльність та не виконувати взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару або повертати кошти.

Така свідома та тривала протиправна поведінка, дає достатні підстави вважати, що, ФОП ОСОБА_2 не буде добровільно виконуватися рішення суду, а він вчинятиме дії спрямовані на затягування та унеможливлення стягнення з нього коштів (наприклад, шляхом переведення коштів з рахунку ФОП, закриття рахунку тощо). Зазначене змусить позивача звертатись до органів виконавчої служби, що ускладнить та затягне виконання рішення суду.

Загальна вартість позову складає 22 400,29 грн., тому у якості забезпечення позову позивач вважає за доцільне накласти арешт на половину зазначеної суми, що становить 11 200,14 грн.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні за наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 129-1 Конституція України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказане свідчить, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, заявником не надано суду доказів того, що фізична особа підприємець ОСОБА_2 , у разі задоволення позову, може не виконати судове рішення.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що грошові кошти сплачувались позивачем на рахунок фізичної особи-підприємця.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивач не надав доказів, що невжиття заявлених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або останнє не матиме ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у зв`язку із її необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г. Притула