Провадження № 2/369/3652/25
09.06.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Козак І. А.,
при секретарі Гордієнко С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Черкасов Д. О. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 17 жовтня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблений відповідний актовий запис № 1379, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу у сторін є діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 05 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у
м. Києві, актовий запис № 829; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 07 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 162; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 06 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1126.
Останні роки сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач та відповідач не проживають однією сім`єю з травня 2023 року. ОСОБА_1 вважає, що подальше сумісне життя з ОСОБА_2 неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.
На підставі викладеного, представник позивача ОСОБА_6 просить шлюб між позивачем та відповідачем розірвати.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому через канцелярію суду представник позивача подав заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити позов.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою та номером телефону, які вказані у позовній заяві.
Отже, суд вжив усіх передбачених законом засобів для сповіщення відповідача про розгляд справи. За таких обставин процесуальні засоби забезпечення ОСОБА_2 можливості взяти участь у судовому засіданні та/або висловити свою позицію щодо позовних вимог вичерпано. З огляду на вимоги ч. 8 ст. 128, ч. ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України наділяють суд правом ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився до суду без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причин свого неприбуття не повідомила і правом подати відзив не скористалася.
Виходячи з наведеного, керуючись вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне і можливе ухвалити у справі заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблений відповідний актовий запис № 1379, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу у сторін є діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 05 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у
м. Києві, актовий запис № 829; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 07 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 162; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 06 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1126.
За результатами розгляду справи суд установив, що родинні стосунки між сторонами фактично припинені. Позивач та відповідач не проживають однією сім`єю з травня 2023 року. ОСОБА_1 вважає, що подальше сумісне життя з ОСОБА_2 неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.
Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.
У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.
Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам позивача і відповідача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.
Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 211 грн 20 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 206, 223, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 жовтня 2001 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів
м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблений відповідний актовий запис
№ 1379, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання:
Суддя: І. А. Козак