РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1571/25

Справа № 510/1043/25

16 червня 2025 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.,

при секретарі Міхайліченко В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 1,30 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (правонаступник Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0059, державний акт серії ЯА № 090588.

За життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не зробила, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після померлої за законом є позивач та відповідач по страві.

Позивач проживав разом з ОСОБА_3 на час її смерті, від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 12 березня 2025 року, державний нотаріус Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду невідомі. Від представника позивача адвоката Аждер В.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду невідомі, направив до суду заяву про визнання позову відповідно якої також просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 1,30 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (правонаступник Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0059, згідно державного акту на право власності серії ЯА № 090588.

За життя ОСОБА_3 не залишила заповідального розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після померлої за законом є позивач та відповідач по страві.

Позивач проживав разом з ОСОБА_3 на час її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області № 36 від 18 лютого 2025 року, від спадщини не відмовлявся.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 12 березня 2025 року, державний нотаріус Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Крім того, судом було досліджено інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, яка була надана суду державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори, відповідно до якої ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звертався, а спадкова справа не заводилася.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що регламентовано ч. 1 ст. 1225 ЦПК України.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 58, 76, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,30 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (правонаступник Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0059, що належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 090588 від 28 листопада 2003 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова