Справа № 305/246/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2025 року у справі № 305/246/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , аліментів на одну неповнолітню дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2025 року відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що положеннями ст. 165 ЦПК України не передбачена можливість відмови у видачі судового наказу, у зв`язку із недостатньою кількістю документів, які підтверджують батьківство, враховуючи, що до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів було додано свідоцтво про народження дитини, яке є основним та достатнім документом, що підтверджує батьківство. Оскільки факт батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 не оспорюється, підстав для відмови у видачі судового наказу відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За положеннями ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, зокрема згідно з п.1 ч.1 суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У частині 1 статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з пунктом 4 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У статті 163 ЦПК України визначено перелік документів, які додаються до заяви про видачу судового наказу. Зокрема, відповідно до пункту 4 частини 3 цієї статті, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві ОСОБА_1 про видачу судового наказу зазначено, що до неї додаються: 1. Належним чином засвідчена копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 . 2. Витяг з реєстру територіальної громади № 2024/004720188/ від 10.05.2024. 3. Належним чином засвідчена копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_2 . 4. Належним чином засвідчена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . 5 Копія заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів з додатками для бордника.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі не перебували.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого Рахівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.08.2024, встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Відмовляючи у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви всупереч п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України не додано точних відомостей на підтвердження батьківства ОСОБА_2 , оскільки із свідоцтва про народження не можна встановити, що батьком дитини є саме відповідач, а не інша особа з таким же прізвищем, іменем та по батькові.

Відповідно до пунктів 15 та 18 глави 1 розділу ІІІ Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом України від 18.10.2000 за № 52/5, встановлено:

якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження;

у разі подання заяви про державну реєстрацію народження одним із батьків або іншою особою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства (додаток 1), поданою через представника, повноваження якого мають бути засвідчені нотаріально, або надісланою поштою за умови її нотаріального посвідчення;

якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються.

З огляду на прізвище дитини « ОСОБА_4 », реєстрація народження дитини відбулася за спільною заявою батьків про визнання батьківства. Заперечень ОСОБА_2 проти батьківства щодо сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не має.

На підтвердження анкетних даних особи батька ОСОБА_2 , заявницею надані його копії паспорту та РНОКПП, які у сукупності з копією свідоцтва про народження дитини дають змогу ідентифікувати особу боржника як батька дитини. Такі документи спростовують припущення про існування іншої особи з тими ж анкетними даними (аналогічними ПІБ).

Таким чином, відмова у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є необґрунтованою, оскільки вимога заявниці відповідає п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2025 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 19 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: