Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4719/24

номер провадження 2/695/741/25

13 червня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Соколишиної Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 . Спільне життя у сторін не склалось із-за постійних зрад та зневаги чоловіком своєї дружини, вчинення сварок на очах дитини і відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 13.07.2020 року шлюб було розірвано, дитини залишилась проживати з матір`ю, постановою Черкаського апеляційного суду від 08.01.2021 року було визначено місце проживання дитини з матір`ю та визначено спосіб участі батька дитини у вихованні сина. На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 08.12.2020 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина. Проте батько дитини самоусунувся від утримання дитини, має заборгованість по сплаті аліментів, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не відвідує батьківські збори у шкільному закладі, який відвідує його син, вихованням, навчанням та утриманням дитини займається виключно мати. За таких обставин, вважаючи, що батько дитини ухиляється від обов`язків по утриманню та вихованню дитини, не цікавиться та піклується про здоров`я сина, фізичний та духовний розвиток, ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання

Ухвалою суду від 04.03.2025 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено дату судового розгляду.

У зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання, судовий розгляд було відкладено.

У судовому засіданні позивач та представник позивача ствердили позовні вимоги та повідомили суд, що батько із сином не спілкується близько 3 років, аліменти не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів, з дитиною навіть телефоном не спілкується, отже свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому просили позовні вимоги задовольнити та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно свого сина ОСОБА_3 . Обгрунтування позовних вимог викладене повністю у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату час та місце судового розгляду ставився судом до відому судовими повістками, які повернулись на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, надав суду Висновок органу опіка та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вих. 24.01.2024 року № 107-626».

Отже, суд проводить судовий розгляд за відсутності відповідача та представника третьої особи.

У судовому засіданні з його згоди був заслуханий малолітній ОСОБА_3 та були допитані свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Малолітній ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив суду, що його тато ОСОБА_2 з ним не спілкується та не підтримує зв`язок, не телефонує до нього та зустрічатись не бажає, хоча ОСОБА_3 будучи у м. Золотоноша телефонував батькові, проте батько не забажав зустрічатись із сином. Утриманням та вихованням займається лише мама, а тому ОСОБА_3 вважає за доцільне, щоб його батька відносно нього позбавили батьківських прав.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача та бабусею ОСОБА_2 , Свідок повідомила, що із самого народження сина відповідач не виконував свої батьківські обов`язки, вів себе непристойно, ображав дружину. Коли вони розлучились, зв`язок зовсім припинився. Батько ніколи не вітав сина із святами, з днем народження. Хоча ніхно йому не чинить ніяких перепон у спілкуванні із сином, спілкуватись він не бажає. Вони з дочкою старались, щоб син спілкувався з батьком, але батько зустрічатись не бажає.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що є хрещеною матір`ю позивачки і часто буває в її сім`ї, вони дружать. Свідку достовірно відомо, що батько не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні сина. Протягом останніх п`яти років свідок не бачила спілкування батька із сином, хоча часто буває в їх сім`ї.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що є сусідом бабуся ОСОБА_3 . Він бачить, коли дитина приїздить до бабусі на канікули. Батька жодного разу не бачив.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Згідно з даними свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_1 , виданим 21.07.2021, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2020 року у справі № 695/566/20, провадження № 2/695/878/20 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу шлюб між подружжям розірваний, дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_9 .

Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 08.12.2020 року у справі № 695/1946/20, провадження № 2/695/1208/20 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 на утримання сині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не меншу 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 12.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайсуду від 20.11.2023 року у справі № 695/1886/23, провадження № 2/695/895/23 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 80 896.85 гривень.

Згідно Інформації директора ТОВ «О`ДОКТОР» ОСОБА_10 від 27 листопада 2024 року, син сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з червня 2016 року фактично (з 12 січня 2019 року по програмі державних гарантій медичного обслуговування населення, декларація 0001-48К2-КК00) перебуває на медичному обліку та спостереженні у сімейного лікаря ОСОБА_11 в медичному центрі «Family Care» TOB «Міжнародний центр гомеопатії» та спостерігається в Центрі стоматології та сімейної медицини «О`Достор» ТОВ «О`ДОКТОР» сімейним лікарем ОСОБА_11 . До лікаря звертається та приходить на прийом з дитиною виключно мати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Питання здоров`я дитини, проходження профілактичних оглядів та обстежень лікар завжди обговорює лише з матір`ю, ОСОБА_1 , яка завжди дотримується необхідного догляду за дитиною та вказівок лікаря, також регулярно супроводжує дитину на заплановані профілактичні огляди. Батько дитини ОСОБА_2 , участі в медичних витаннях не приймає взагалі, з дитиною на прийомі жодного разу не був.

Згідно з довідкою тренера Дитячо-юнацької спортивної школи «Ринг» ОСОБА_12 . ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідує вказану школу з вересня 2022 року і за весь час дитину супроводжувала лише мати, батька жодного разу у спортивній школі не бачили та не спілкувалися з ним.

Відповідно до інформації директора та класного керівника від 29 листопада 2024 року син сторін по справі ОСОБА_4 навчається у Київській гімназії східних мов № 1 з 01 вересня 2019 року, усі питання щодо навчання та виховання ОСОБА_4 керівник 7-А класу Худжанова Т.П. обговорює з матір`ю хлопчика, з батьком дитини класний керівник не спілкувалася, в закладі освіти батько не з`являвся, навчанням сина не цікавився.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними копіями довідки та інформації долученими до позову.

Відповідно до характеристики, виданої в.о. менеджера (управителя) групи будинків відділення № 1 ОСОБА_15 від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_13 , 2012 року народження, за адресою АДРЕСА_2 . Скарг від сусідів чи компрометуючих документів до відділення № 1 КП «Житло-Сервіс» не надходило.

Згідно з даними характеристики, виданої в.о.голови Ради адвокатів Черкаської області Дерев`янко В. від 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 зарекомендувала себе за період роботи (внесена до реєстру адвокатів у 2017 році) виключно позитивно, як досвідчений, грамотний, висококваліфікований працівник, ввічливою у спілкуванні, завжди готовою прийти на допомогу.

Крім того, позивач обіймає посаду директора ТзОВ «Корпорація -Галпродукт» з 15 березня 2024 року та отримує відповідно заробітну плату.

Також, позивач забезпечена власним житлом у с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, та орендує квартиру у м. Києві, у якій проживає разом з сином ОСОБА_4 , та має належно створені умови для навчання сина та проведення дозвілля. Позивач має власний транспортний засіб Toyota Land Cruiser.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що позивач прикладає усі зусилля, щоб створити для дитини якнайкращі умови проживання та розвитку, незважаючи на відсутність допомоги з боку батька, не цікавиться життям сина, не відвідує його, не бере участі у вихованні дитини зовсім, не спілкується з ним, свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не маючи перешкод для їх виконання.

З Висновку органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вих. 24.01.2024 року № 107-626» вбачається доцільним з метою захисту законних прав та інтересів дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Із систематичного аналізу положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні дитини, про умисне і свідоме нехтування обов`язками батька, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки.

Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Частиною другою ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 1211.20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, ст.,ст. 164, 166, 180-182 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Середа Л.В.