Справа № 535/839/24
Провадження № 2/535/107/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Котелевський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Мальцева С.О.

секретар судового засідання - Кашуба Ю.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Котельва, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В

27 вересня 2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього на їх користь заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 54 265,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6976246 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір).

19.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено Додаткову угоду до Договору № 6976246 про надання споживчого кредиту (далі Додаткова угода до Договору).

Позивачі вказують, що станом на 27.09.2024 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (далі Договір Факторингу) , згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором . Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення .

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 , свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в загальній сумі 54 265, 15 грн., з яких: 13 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 40 765, 15 грн. - заборгованість за відсотками, а також проценти за 60 календарних днів - 16 119, 00 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу 10 000 грн.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2024року та 18 листопада 2024 року було витребувано докази щодо підтвердження зарахування коштів на рахунок відповідача.

11.03.2025 року від представника позивача Городніщевої Є.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові (а.с 222-224).

07.04.2025 року представником відповідача - адвокатом Кулик Ю.В. подано зпаяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги не визнають повністю з підстав викладених у відзиві на позов , поданому 28.10.2024 року (а.с. 106-116), також просить зменшити оплату витрат на правову допомогу (а.с. 226).

11.06.2025 року від представника позивача Городніщевої Є.О. до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь заборгованість в загальній сумі 54 265, 15 грн., з яких: 13 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24 646, 15 грн. - заборгованість за відсотками, а також проценти за 60 календарних днів - 16 119, 00 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу 10 000 грн . Також розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові (а.с 230).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено ,18.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6976246 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір). 19.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено Додаткову угоду до Договору № 6976246 про надання споживчого кредиту (далі Додаткова угода до Договору).

Позивачі вказують, що станом на 27.09.2024 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (далі Договір Факторингу) , згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором . Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення .

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 , свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в загальній сумі 54 265, 15 грн., з яких: 13 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24 646, 15 грн. - заборгованість за відсотками, а також проценти за 60 календарних днів - 16 119, 00 грн, судовий збір та витрати на правову допомогу 10 000 грн.

Тобто між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 500 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), наданої ним, як позичальником /п. 2.1./. Кредитні кошти надано на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором /п. 1.2./. Кредит надається строком на 360 днів.Періодичність сплати процентів кожні 30 днів./п. 1.4./. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день /п. 1.5.1./. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним одноразовим ідентифікатором С9029 від 18.08.2023 року, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» /розділ 11/. Також укладено та підписано додаток № 1 до цього договору, у якому узгоджено загальну вартість кредиту та зазначено реквізити для оплати коштів позичальником кредитору (а.с.21- 30).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у розмірі 13 500 грн шляхом зарахування на його платіжну картку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), наданої ним, як позичальником, що підтверджено отриманими судом відповідями від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (, Місце знаходження: 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д):

- інформація щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 19.08.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 3500,00 грн від ТОВ «АВЕНТУС Україна» () (а.с. 164).

-інформація щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 18.08.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 10 000,00 грн від ТОВ «АВЕНТУС Україна» () (а.с. 103).

Надалі, 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (далі Договір Факторингу) , згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором . Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення .

Згідно додатку № 1 до договору №27.05/24Ф від 27.05.2024 року (а.с. 47), ТОВ ««АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відступає останньому право вимоги за кредитним договором № 6976246 , заборгованість за яким становить 38 146, 15 грн, з яких: 13 500 грн сума кредиту; 24 646, 15 грн відсотки (а.с. 47).

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідачки лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28.03.2018.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача .

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна» за допомогою одноразового паролю ідентифікатора; невиконання ним, як позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором на підставі договору факторингу, тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 13 500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та нарахованих згідно розрахунку 24 646 ,15 грн. відсотків за користування кредитом, нарахованих у межах строку кредитування з 18.08.2023 року по 26.05.2024 року, тобто у загальній сумі 38 146, 15 грн.

При цьому, в заяві від 11.06.2025 року про уточнення позовних вимог позивач зазначає, що враховуючи що на момент укладання договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року , строк дії договору про надання споживчого кредииту не сплив, то було нараховано проценти за користування грошовими коштами за 60 календарних днів в період дії договору з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року, оскільки дані нарахування були здійснені відповідно до умов договору - Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день /п. 1.5.1./.- тобто сума відсотків за 60 календрарних днів -16 119,00 грн., то суд не убачає законних підстав щодо їх стягнення. Належних та допустимих доказів пролонгації даного договору про надання споживчого кредиту від 18.08.2023 року матеріали справи не містять, так як і не надано чіткого розрахунку нарахування процентів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року.

У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом після укладення Договору факторингу № 27.05/24-Ф з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року включно відсутні.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення , тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1719,90 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1 ,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зіст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписамистатті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Вказаний правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

На підтвердження понесених витрат позивачем було надано договір про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024,ордер від 19.09.2024, звіт про надання правової допомоги згідно договору № 26/08-2024 від 26.08.2024 із зазначенням наданих правових та юридичних послуг у загальному розмірі на 10 000,00 грн, рахунок на оплату по замовленню №4745/19/09-2024 від 19.09.2024 у розмірі 10 000,00 грн, а також платіжну інструкцію в національній валюті про перерахування ТОВ «Фінтраст Україна» на рахунок ОСОБА_2 10 000,00 грн . (а.с. 31,37, 46, 64-65, 70 ) .

Враховуючи вищевикладене, наявність належного підтвердження надання правової допомоги є підставою для задоволення вимоги стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді в розмірі 10 000 грн.

Разом з тим, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому стягненню з відповідача, а саме в розмірі 7 100 грн.( пропорційно розміру задоволених позовних вимог)

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 89, 95, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 6, 15, 16, 205, 207, 526, 626, 628, 638-639, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» () заборгованість за договором № 6976246 про надання споживчого кредиту від 18.08.2023 року в загальній сумі 38 146, 15 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 13 500 грн; заборгованості за відсотками за користуванням кредитом 24 646, 15 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (ЄДРПОУ 44559822) судовий збір в розмірі 1 719,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (ЄДРПОУ 44559822) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2; ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складений 16.06.2025 року.

Суддя С.О. Мальцев