Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2016/25
Провадження №2/711/1294/25
У Х В А Л А

13.06.2025 м. Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Позарецької С.М.,

при секретарі - Буйновській А.П.,

за участю представника

відповідача за довіреністю Махаринець В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, внаслідок чого, ухвалою суду від 24.03.2025, залишено без руху.

29.04.2025 позивачем надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалою від 24.03.2025, які прийняті судом.

Ухвалою суду від 05.05.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.Сторонам встановлено строк для подачі заяв по справі.

26.05.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідь на відзив позивачем не подано.

У підготовче засідання позивач повторно не з`явилися, хоча судом повідомлялися у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Крім того, слід зазначити, що стороною позивача не надано до суду жодних заяв/клопотань про можливість розгляду справи, зокрема 27.05.2025 та 13.06.2025, за його відсутності.

У підготовчому засіданні представник відповідача за довіреністю Махаринець В.І. просила залишити даний позов без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання позивача. Крім того, просила врахувати ту обставину, що суд здійснив всі необхідні дії щодо повідомлення і виклику позивача у судові засідання, але він проігнорував це.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За приписами ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, як передбачено частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач неодноразово, завчасно повідомлявся про всі призначені судові (підготовчі) засідання у цій справі, зокрема на 27.05.2025 та 13.06.2025, шляхом направлення судових повісток. Так, 08.05.2025 за адресою проживання позивача, що вказана у позовній заяві та інших документах, була направлена рекомендованим листом з повідомленням (АТ «Укрпошта» ШКІ - 328) судова повістка про засідання на 27.05.2025 разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та пам`яткою про права і обов`язки учасників справи. Це поштове відправлення не було отримане позивачем і повернулося до суду 18.05.2025 з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». За даними протоколу підготовчого засідання № 4595477 від 27.05.2025 вбачається, що позивач до суду за викликом не з`явився і це стало підставою для відкладення засідання на 13.06.2025. Відповідно, позивачу за адресою його проживання, 27.05.2025 рекомендованим листом з повідомленням (АТ «Укрпошта» ШКІ - 293) була направлена судова повістка про засідання на 13.06.2025. Між тим, і це поштове відправлення не було отримане позивачем і повернулося до суду 05.06.2025 з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому, жодного разу ОСОБА_1 належним чином, відповідно до вимог процесуального законодавства, не повідомив суду про поважність причин своєї неявки в підготовчі засідання.

Отже, у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, що повідомлення позивача про підготовчі засідання відбулося належним чином.

Слід також зазначити, що згідно зі ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.

Відповідно до правових висновків, які висвітлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2025 у справі № 990/307/23 (номер провадження 11-51заі25), суд має вжити всіх необхідних заходів для повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом надсилання судової повістки на альтернативні адреси, зазначені позивачем, а також на електронну пошту та телефонограмою.

Враховуючи зазначене вище, судом вжито додаткові заходи щодо повідомлення позивача іншими альтернативними засобами, що були зазначені ним в позовній заяві.

Так, позивач неодноразово, завчасно повідомлявся про всі призначені підготовчі засідання по даній справі: на 27.05.2025 та 13.06.2025, шляхом направлення судових повісток у вигляді SMS-повідомлень на мобільний номер телефону, який зазначено ним у позовній заяві, як номер засобу зв`язку з ним. Водночас, вказані SMS-повідомлення не доставлено адресату, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки від 08.05.2025 та 28.05.2025.

Суд зауважує на тому, що повідомивши суду адресу місця свого проживання, а також номер телефону, позивач мав вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження і долю його власної позовної заяви, та мав усвідомлювати, що суд може комунікувати з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації.

Таким чином, судом встановлено, що позивач до суду повторно не з`явився, не поінформувавши суд про поважність причин неявки у засідання, не повідомив і не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, як і відсутні заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та/або у приміщенні іншого суду.

За таких обставин, судом визнано факти неявки позивача у судові (підготовчі) засідання по справі, як такі, що відбулися без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. (ч.ч. 1, 2, п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», у силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 (справа № 310/12817/13) процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2020 у справі № 9901/11/19 вказала, що у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

У розумінні процесуального законодавства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Загальнообов`язкові процесуальні правила, зокрема, викладені у ст. 223 ЦПК України, є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Водночас, правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження. Частина п`ята статті 223 ЦПК України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

За встановлених обставин, суд враховує і той факт, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ст. 223 ЦПК України) направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач, при цьому не з`являється у призначені судові засідання.

З огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивач, будучи завчасно неодноразово повідомленим про судові (підготовчі) засідання у справі, не є заінтересованим у судовому вирішенні справи за його позовом; ним не подано заяви про розгляд справи за його відсутності, не висловлена думка про можливість заочного розгляду справи, не повідомлено про поважність причин неявки в судові (підготовчі) засідання; клопотань про розгляд справи в режимі відеоконференції подано не було, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. На думку суду, відсутність волевиявлення позивача щодо вирішення спору, є перешкодою для розгляду справи. При цьому, слід зазначити, що Придніпровський районний суд м. Черкаси постійно працює у штатному режимі і обмежень доступу учасників справ до суду не відбувалось. Крім того, у суді наявна технічна можливість забезпечити можливість учасникам судового процесу брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чим, зокрема позивач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

При прийнятті цього судового рішення судом також враховані висновки, які висвітлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21, у постанові Верховного Суду від 28.03.2023 у справі № 711/7486/19.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 131, 257 ч. 1 п. 3, 223, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 16.06.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька