Справа №705/456/25
2/705/1425/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В.,

при секретарі Ковальчук Т.М. ,

представник позивача не з`явився;

відповідач не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 грудня 2009 року між ОСОБА_1 (Надалі- Позивач) та ОСОБА_2 (Надалі - Відповідач) було укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився спільний син ОСОБА_3 , вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі центрального міжрегіонального управління юстиції серії НОМЕР_3 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2018 р. (справа №705/2450/18) з ініціативи Відповідачки шлюб між Позивачем та відповідачем було розірвано, а спільний син залишився жити з матір`ю.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2013 р. (Справа № 705/4887/13-ц) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 20.08.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

За виконавчим листом №705/4887/13, виданим 17.12.2013 Уманським Міськрайонним судом Черкаської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.08.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

На час присудження аліментів Позивач був згоден з їх розміром, оскільки на той час позивач був батьком двох дітей, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), однак на даний час суттєво змінилося матеріальне становище позивача, в зв`язку з цим ОСОБА_1 вважає, що повинен бути переглянутий розмір присуджених аліментів.

За вказаний період часу у позивача народилося ще двоє дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

На даний час позивач з другою дружиною та дітьми не проживає, оскільки через повномасштабне вторгнення російської федерації до України ОСОБА_7 прийняла рішення залишити територію України та виїхати на постійне проживання до Польщі.

На даний час грошові кошти на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивачем сплачуються добровільно, фактично досягнуто згоди з добровільної сплати аліментів.

Враховуючи той факт, що з моменту присудження аліментів змінився матеріальний стан платника аліментів, у платника аліментів народилося ще двоє дітей, які також потребують його допомоги, а також постійного матеріального утримання, позивач вважає, що розмір сплачуваних позивачем аліментів на утримання сина ОСОБА_3 може бути зменшений.

Просить суд: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2013 по справі №705/4887/13, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з частини заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист №705/4887/13, виданий 17.12.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.08.2013 і до досягнення дитиною повноліття відкликати.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 29 січня 2025 року було відкрите провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками було надіслано 30.01.2025 року.

Станом на день розгляду справи відповідач не надала до суду відзиву чи заперечення на позовну заяву.

Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

06 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо до суду надіслав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи зі змісту ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позивач, вважає, що погіршення його матеріального становища є підставою для звернення до суду з вимогою про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини.

Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2013 р. (Справа № 705/4887/13-ц) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 20.08.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні в Соснівському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У позивача від іншого шлюбу народилося ще двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого повторно 29.12.2023 Відділом ДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого повторно 29.12.2023 Відділом ДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ).

Позивач стверджує, що у зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану його матеріальний стан погіршився, він фактично не має власного житла у м. Черкаси, проживає в орендованій кімнаті гуртожитку.

Проте, з наданої позивачем довідки форми ОК-7 судом встановлено, що з 2022 по 2024 року включно, позивач стабільно отримує дохід, який має тенденцію до збільшення. Як вбачається з постанови державного виконавця від 16.09.2022 року станом на 01.09.2022 заборгованість зі сплати аліментів становить 141 530, 87 грн. Тому суд критично ставиться до твердження позивача про те, що запровадження військового стану в Україні, призвело до погіршення матеріального стану та утворення заборгованості зі сплати аліментів.

Зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем не надано належних доказів того, що між ним та його поточною дружиною ОСОБА_7 шлюб розірвано та сторонами визначено розмір участі позивача в утриманні дітей від другого шлюбу. Наявні у матеріалах справи декілька квитанцій про переказ грошових коштів не є належними та допустимими доказами, оскільки не містять інформації про перебування даних осіб на утриманні позивача.

Суд звертає увагу, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19.

Розмір аліментів, який стягується з позивача, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не може буде задоволено.

За вказаних обставин суд, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я (протилежного судом встановлено не було), будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за судовим рішенням розміру аліментів, адже сам лише факт домовленості з другою дружиною про утримання дітей від іншого шлюбу не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, що, на думку суду не буде сприяти найкращим інтересам дитини. Крім того, визначений за судовим рішенням розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, та інтересам дитини, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Душин