Справа № 509/2773/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_4 і від шлюбу з яким має 2-х дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З донькою ОСОБА_5 у них з чоловіком завжди були гарні відносини, а з сином ОСОБА_6 не завжди були добрі відносини. Він мало спілкувався з ними, нерідко ображав батьків, а з 2000 року він поїхав від них і по теперішній час проживає у невідомих для них місцях. ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік позивачки ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку і земельних ділянок. У встановлений законом строк після смерті чоловіка, позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті і нотаріусом була заведена спадкова справа. Після спливу 6-місячного строку після відкриття спадщини вона звернулась до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтв про право на спадщину Але нотаріус повідомила, що вона може видати позивачці документи на спадкове майно лише на 1/2 частку, оскільки відповідач ОСОБА_2 на момент смерті батька ОСОБА_4 був зареєстрований з ним за однією адресою, і у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька.

З наведених підстав позивачка просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що відповідач ОСОБА_2 з 2000 року і по день смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживав разом з ним і не вів спільного господарства за адресою: АДРЕСА_1 та вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.05.2025 р. відкрито провадження по даній цивільній справі з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

02.06.2025 р. на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності.

02.06.2025 р. на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про визнання позову.

Враховуючи, що розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 22.08.1976 року.

Від шлюбу у них є двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З донькою ОСОБА_5 у них з чоловіком завжди були гарні відносини, а з сином ОСОБА_6 не завжди були добрі відносини. Він мало спілкувався з ними, нерідко ображав батьків, а з 2000 року він поїхав від них і по теперішній час проживає у невідомих для них місцях.

ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік позивачки ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді:

житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.05.1994 р.;

земельної ділянки, площею 0,15 га, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0206, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 851655 від 08.06.2006 р.;

земельної ділянки, площею 4,33 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Овідіопольської селищної ради, масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІVОД № 008139 від 15.07.2003 р.

У встановлений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка і нотаріусом була заведена спадкова справа.

Згідно довідки Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області № 02-06/210/63 від 09.01.2025 року з гр. ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Після спливу 6-місячного строку після відкриття спадщини, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. щодо видачі їй свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначене вище майно.

Але нотаріус Куркан Н.Ф. повідомила позивачці, що вона може видати їй документи на спадкове майно лише на 1/2 частку.

Нотаріус аргументувала це тим, що у довідці Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області про склад сім`ї ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено, що у будинку АДРЕСА_1 разом з померлим, крім позивачки, проживав, був зареєстрований та вів спільне господарство їхній спільний зі спадкодавцем син ОСОБА_2 , і у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька.

При цьому, приватний нотаріус Куркан Н.Ф. порекомендувала позивачці звернутися до суду для вирішення даного питання (лист нотаріуса № 235/02-04 від 19.05.2025 р.).

Як позивачка зазначала вище, їхній спільний зі спадкодавцем син ОСОБА_2 починаючи з 2000 року не проживав разом з ними у жилому будинку АДРЕСА_1 , у будинку не має його особистих речей і його місце проживання невідоме.

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 з 2000 року не проживав разом з померлим батьком ОСОБА_4 підтверджується нотаріально посвідченим заявами громадян: ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та також Актом обстеження житлово-побутових умов, складеним депутатом Овідіопольської селищної ради Авраменко С.В. від 16 квітня 2025 року.

Крім цього, відповідачка ОСОБА_3 у свої заяві про визнання позову, теж підтвердила, що відповідач ОСОБА_2 починаючи з 2000 року і по день смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживав разом з ним та не вів спільного господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , єдиним його спадкоємцем, який своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є позивачка ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Виходячи з вищевказаного і здійснивши аналіз наданих суду документів, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 з 2000 року і по день смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживав разом з ним і не вів спільного господарства, у встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини, він не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті батька - ОСОБА_4 .

Встановити вказаний факт іншим способом позивачка не має можливості, а тому вона змушена звернутися до судової установи з метою захисту своїх прав та інтересів.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат у виді судового збору в порядку ст. 141 ЦПК України, позивачем у позові не ставиться, а тому судом не розглядається.

Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 76-83, 95, 133, 174, 213, 228, 229, 241-246, 258, 259, 263-268, 272, 273 ЦПК України, ст.ст. 16, 293, 315, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000 року і по день смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживав разом з ним і не вів спільного господарства за адресою: АДРЕСА_1 та вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: В.К. Кочко