Справа № 472/434/25
Провадження №4-с/472/1/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Венделя Олега Михайловича, заінтересована особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник ОСОБА_2 , про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2025 року представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Вендель Олег Михайлович звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування скарги зазначив, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06.12.2023 року у справі № 472/801/21 з ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., та матеріальну шкоду в розмірі 49 380,80 грн.

27.06.2024 року Веселинівським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист у справі № 472/801/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 49380,80 грн., на підставі якого 09.07.2024 року було відкрито виконавче провадження №75481929.

10.04.2025 р. під час звернення ОСОБА_1 до адвоката, в Автоматизованій системі виконавчих проваджень було виявлено Постанову головного державного виконавця Першого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сігнаєвського С.Ю. від 29.11.2024 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, при цьому копії вказаної Постанови на адресу Стягувача не надходило.

Вказану постанову представник стягувача вважає незаконною та просить її скасувати, оскільки державним виконавцем не виконані обов`язки та не вжиті всі можливі заходи, передбачені Закону України "Про виконавче провадження", для виконання судового рішення.

В судове засіданні представник стягувача Вендель О.М. не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи Першого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явився до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду 23.05.2025 р. надійшов відзив від начальника відділу Буланчі О., з якого вбачається, що державним виконавцем вжито всіх дій, щодо виконання виконавчого документа, шляхом направлення відповідних запитів та перевірки відомостей щодо працевлаштування боржника ОСОБА_2 , щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів та щодо наявності майна у боржника. Крім того винесено постану державним виконавцем Сігнаєвським С.Ю. про арешт коштів боржника та запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю.

Суд, вивчивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06.12.2023 року у справі № 472/801/21 з боржника ОСОБА_2 солідарно на користь стягувача ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 49 380,80 грн.

На виконання вказаного вироку суду 27.06.2024 року судом видано виконавчий лист у справі № 472/801/21 про стягнення з ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 49 380,80 грн., на підставі якого постановою головного державного виконавця Сігнаєвським С.Ю. від 09.07.2024 року було відкрито виконавче провадження - ВП №75481929.

29.11.2024 року головним державним виконавцем Сігнаєвським С.Ю. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особою державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов`язки виконавця, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій.

Так, відповідно до частин 1-4 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною 7 статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

За змістом частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначено Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не одноразово. При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Подібний за змістом правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 17.02.2021, у справі № 904/3525/18.

Так, скарга представника стягувача у цій справі мотивована тим, що державний виконавець не здійснює виконавчі дії систематично, у періоди, визначені частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не здійснює належних, на думку скаржника, дій щодо розшуку майна боржника.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що головним державним виконавцем Сігнаєвським С.Ю. після постановлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2024 р. були вчинені наступні виконавчі дії.

В матеріалах виконавчого провадження міститься: постанова головного державного виконавця Сігнаєвського С.Ю. від 09.07.2024 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_2 загальну суму мінімальних витрат 369 грн.; постанова про стягнення виконавчого збору від 09.07.2024 р. з ОСОБА_2 в розмірі 7938,08 грн.; постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_2 від 09.07.2024 р.; постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.11.2024 р.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження міститься відповідь з Державної податкової служби України №214171297 від 09.07.2024 р. про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку, та /або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, результатами обробки запиту надано інформацію що РНОКПП: НОМЕР_1 .

Також в матеріалах виконавчого провадження міститься відповідь на запит Міністерства внутрішніх справ України №214171296 від 09.07.2024 р. про відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

12.05.2025 р. головним державним виконавцем Сігнаєвським С.Ю. сформовано запит щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , за вказаними параметрами відомості відсутні.

Суд не може взяти до уваги даний запит, оскільки він був сформований 12.05.2025 року, а саме після винесення постанови головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сігнаєвським С.Ю. від 29.11.2024 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, в матеріалах справи містить запит до банківських установ на отримання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців Кашуби О.О., однак даний запис не містить вихідний номер та дату документу.

Так, скарга стягувача у цій справі мотивована тим, що державний виконавець не здійснює належним чином виконавчі дії щодо розшуку майна боржника.

Судом встановлено, що державний виконавець в рамках виконавчого провадження повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду і такі перевірки мають вчинятися виконавцем не одноразово, а систематично. Доказів на підтвердження періодичного проведення таких перевірок суду надано не було, а матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що такі перевірки проводились одноразово.

Вказане свідчить про порушення головним державним виконавцем Сігнаєвським С.Ю. положень частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, державним виконавцем не вчинялися усі, передбачені вказаними нормами права дії, спрямовані на неупереджене, ефективне, своєчасне виконання рішення суду в повному обсязі.

Крім того, сам факт здійснення державним виконавцем Сігнаєвським С.Ю. окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, так як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 зазначеного Закону.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а тому постанову головного державного виконавця Сігнаєвського С.Ю. від 29.11.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу слід визнати незаконною та скасувати.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Венделя Олега Михайловичапро визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу- задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати Постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сігнаєвського С.Ю. від 29.11.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні - ВП №75481929, по виконавчому листу №472/801/21 від 06.12.2023 року про стягнення з ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 49380,80 грн., що разом становить 79 380,80 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Дата складання повного судового рішення 16.06.2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіА.О. Тустановський