Провадження № 2/638/1139/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сікорського А.С.,

прокурора Мельничук О.А.,

представника відповідача Сайтарли А.П.,

представника третьої особи Кушнаренко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області до ОСОБА_1 , третя особа - Харківська митниця Державної митної служби України, про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі позивача: Харківської митниці Державної митної служби України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням у розмірі 2 871 006 грн 00 коп.

Позов обґрунтовано тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 11.01.2019 за ч. 2 ст. 367 КК України за фактом неналежного виконання упродовж 2018 року службових обов`язків службовими особами Державної митної служби України через несумлінне ставлення до них, усупереч вимогам Митного кодексу України, під час здійснення контролю правильності визначення коду товару, імпортованого ТОВ «Ваміп Сервіс», що призвело до тяжких наслідків, заподіяних державі в особі Харківської митниці ДФС, у вигляді ненадходження фіскальних платежів у особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування встановлено, що головний державний інспектор митного поста «Харків центральний» Харківської митниці ДФС ОСОБА_1 упродовж 2018 року допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків під час митного оформлення товару в режимі «Імпорт» по митним деклараціям та здійснення митної формальності контроль правильності класифікації товару «Розчинники складні органічні, для видалення фарб та лаків: - Інгібітор видалення відкладень КЗ + загальною вагою 250 т, ввезеного на митну територію України ТОВ «Ваміп Сервіс», без сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 2 871 006, 24 грн.

Матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_1 виділені в окреме провадження та зареєстровані за №0000189 від 02.06.2021. Під час досудового розслідування встановлено наступне. ОСОБА_1 , відповідно до наказу т.в.о. начальника Харківської митниці ДФС №754-о від 02.12.2015 переведений (призначений) на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків центральний» Харківської митниці ДФС.

Відповідно до п. п. 2.18., 2.18.1., 2.18.2., 2.18.3., 2.19., 2.19.1., 2.19.2 посадової інструкції головного державного інспектора митного поста «Харків центральний» Харківської митниці ДФС, затвердженої виконувачем обов`язків начальника Харківської митниці ДФС Мартиновим М.О. 22.11.2016, ОСОБА_1 при виконанні посадових обов`язків здійснює контроль правильності класифікації задекларованих товарів. 1. Так, товариством з обмеженою відповідальністю «Ваміп Сервіс» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Райдужна, 13-А, оф. 201, далі - ТОВ «Ваміп Сервіс») ввезено на митну територію України в зону діяльності Харківської митниці ДФС іноземний товар «Розчинники складні органічні, для видалення фарб та лаків:- Інгібітор видалення відкладень КЗ +, ТУ 2411-004-18» вагою 25 тон (далі - товар) на транспортних засобах з державними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Зазначений товар, 13.04.2018, декларантом ТОВ «Ваміп Сервіс» заявлено в режим імпорт шляхом подання електронної митної декларації, заповненої у звичайному порядку типу ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/017014 до митного поста «Харків центральний» Харківської митниці ДФС, вагою 25,00 тон (гр. 38), з кодом товару «» (гр. 33). Митна вартість визначена за першим методом (гр. 43) у сумі 235326,23 грн. (гр. 45). Митні платежі декларантом розраховано в гр. 47 митної декларації, які складаються з мито 0 грн. (ставка 0%), ПДВ 47065,25 грн. (20%) акцизний податок 0 грн.

До митного оформлення митну декларацію прийняв інспектор митного поста «Харків центральний» ОСОБА_1 13.04.2018. Автоматизованою системою митних оформлень сформовано форму митного контролю:- 107-3 «Контроль правильності класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД». Виконано митну формальність ОСОБА_2 про що в полі «Результат» зазначено: «МФ здійснено. Код і опис товару підтверджено на підставі поданих документів». 201-1 «Проведення ідентифікаційного митного огляду без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу». Виконано митну формальність ОСОБА_2 про що в полі «Результат» зазначено: «МФ здійснено. Невідповідностей / порушень не виявлено». В системі відсутній акт митного огляду товару. Класифікація товарів здійснюється згідно з УКТ ЗЕД, яка є товарною номенклатурою Митного тарифу України і затверджена Законом України від 19.09.2013 № 584 VII «Про Митний тариф України».

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до ГС версії 2012 року та Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі по тексту КН) і затверджені наказом ДФС від 09.06.2015 № 401. В поясненнях до УКТ ЗЕД зазначено, що Класифікація товарів в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності здійснюється за основними правилами інтерпретації класифікації товарів (далі по тексту ОПІ КТ). Відповідно до п.п. (а) п. 3 ОПІ КТ у разі коли товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, то при його класифікації перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Відповідно до п.п. (а) п. 3 ОПІ КТ суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Імпортером ТОВ «Ваміп Сервіс» здійснено ввезення на митну територію України товару «інгібітор видалення відкладень КЗ +», виготовлений по Технічним умовам 2411-004-04414276 2018. Відповідно до зазначених ТУ товар призначений для промислового використання. Використовується, як змивка видалення консервуючих, лакофарбових покриттів з металевих, кам`яних, полімерних поверхонь, а також для очищення електричних машин від промислових забруднень. Видаляє лакофарбові покриття на масляній основі, алкідні емалі, фенол формальдегідні, водно-дисперсні та ніші види лакофарбових покриттів, емалі, мастики, ґрунтовки. Також може використовуватись у якості інгібіруючого розчину, запобігаючого утворенню гідратних пробок у газових трубопроводах та свердловинах, для чого подається на ланки з найбільш вірогідним гідроутворенням.

Зазначений товар, згідно технічних умов складається з 90-95% метанолу та 5-10% ізобутанолу. Відповідно до висновку ДПМЕ ДФС Харківського відділу з питань експертиз та досліджень від 30.03.2018 № 152, проба являє собою двокомпонентну рідину, що складається із метанолу та ізобутанолу. Вміст компонентів у складі проби: метанол (87,5 мас. дол.), ізобутанол (12,5 мас. дол.). Згідно з УКТ ЗЕД продукти із вмістом метанолу можуть класифікуватись у товарній позиції 2905 або в інших товарних позиціях залежно від хімічного складу та цільового використання таких продуктів. Метанол, як окрема органічна речовина з вмістом або без вмісту домішок включається до товарної позиції 2905. Термін «домішки» тлумачиться у Загальних положеннях до товарної групи 29. Продукти товарної групи 29 можуть містить додані речовини, визначені у пунктах (е) (g) примітки 1 до товарної групи 29, проте додавання таких речовин не повинно змінювати властивості продуктів товарної групи 29 і не допускати використання цих продуктів для інших цілей, що відрізняються від традиційних.

У поясненнях до товарної позиції 2905 зазначено, що метанол використовується в органічному синтезі як розчинник для виробництва барвників, вибухових речовин, фармацевтичних продуктів та інше. Товарна позиція 3814 включає в себе розчинники та розріджувачі складні органічні, готові суміші для видалення фарб або лаків. До цієї товарної позиції включаються органічні розчинники та розріджувачі (з вмістом або без вмісту 70 мас.% чи більше нафтових фракцій) за умови, що вони не є окремими сполуками визначеного хімічного складу і в іншому місці не зазначені. Вони являють собою більш менш леткі рідини, що використовуються, серед іншого, у виробництва лаків і фарб або як суміші, що видаляють жир, для частин машин і т.д. До товарної позиції 3814 не включаються окремі розчинники чи розріджувачі визначеного хімічного складу (зазвичай група 29). Багатокомпонентні розчинники це розчинники до складу яких входять два або більше компонента, поєднання яких обумовлює більші функціональні можливості таких розчинників та їх споживчі властивості. Під час досудового розслідування не встановлено жодного документа, який підтверджує, що 12,5% ізобутилового спирту, який знаходиться в метиловому спирті, збільшує функціональні можливості товару в порівнянні з властивостями метанолу. Товар «інгібітор видалення відкладень КЗ +» за своїм хімічним складом складається з двох спиртів (метанол, ізабутанол). За своїми хімічними властивостями відповідає хімічним речовинам спирти. За призначенням також використовується як спирт. Тому повинен класифікуватися в групі 29 (спирти). Таким чином, товар: «інгібітор видалення відкладень КЗ +», виготовлений по ТУ 2411-004-04414276 2018, який запобігає утворенню гідратних пробок в газових трубопроводах та свердловинах, відповідає характеристикам описової частини коду Українського класифікатору товарів зовнішньо економічної діяльності та не відповідає характеристикам описової частини коду Українського класифікатору товарів зовнішньо економічної діяльності .

Отже, ОСОБА_1 під час митного оформлення товару в режимі імпорт по митним деклараціям: ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17014 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17015 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17099 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17100 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/19242 25.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/27563 11.06.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/40908 22.08.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/42341 31.08.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/46716 27.09.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/47861 03.10.2018 та здійснення митної формальності - контроль правильності визначення коду товару - «Розчинники складні органічні, для видалення фарб та лаків: - Інгібітор видалення відкладень КЗ +, ТУ 2411-004-18» вагою 250 тон, ввезеного на митну територію України ТОВ «Ваміп Сервіс» в період часу з квітня 2018 року по жовтень 2018 року та в порушення вимог статті 69 Митного кодексу України в частині правильності класифікації товарів, в порушення вимог ч. ч. 2, 4 ст. 69 Митного кодексу України, п. 5 Розділу І, п. 2, абз. 3 п. 4 Розділу ІІІ Порядку № 650, Правила 1, 3 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, п. п. 2.18., 2.18.1., 2.18.2., 2.18.3., 2.19., 2.19.1., 2.19.2 посадової інструкції, підтвердив правильність визначення коду товару за УКТ ЗЕД , що призвело до митного оформлення зазначеного товару який відповідно до чинного законодавства класифікується за кодом УКТЗЕД по митним деклараціям: ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17014 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17015 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17099 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17100 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/19242 25.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/27563 11.06.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/40908 22.08.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/42341 31.08.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/46716 27.09.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/47861 03.10.2018 без сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 2 871 006,24 грн., з яких мито складає 119 770,90 грн., акцизний податок 2 272 734,31грн., ПДВ 478 501,03 грн., чим завдав збитки державному бюджету України на суму 2 871 006,24 грн.

Таким чином, з вини вказаної особи у формі недбалості заподіяна майнова шкода державі на загальну суму 2 871 006, 24 грн., яку він повинен відшкодувати відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Ухвалою Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 01.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

19.08.2024 представником відповідача ОСОБА_1 Сайтарли А.П. через систему «Електронний суд» подано відзив на позов, в якому останній просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати.

Відзив обгрунтовано тим, що положеннями ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, на які прокурор посилається як на правову підставу позову, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до правого висновку, наведеного в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №910/9665/17, підставою для відшкодування шкоди на підставі ст.1166 ЦК України є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини.

За змістом приписів глави 82 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого. При цьому вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Тобто, підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Водночас, заявляючи вимоги про стягнення збитків, прокурор виходить з того, що спір між позивачем та відповідачем є приватноправовим та регулюється нормами цивільного законодавства.

Зазначає, що спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Для правильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, спочатку необхідно встановити дійсну правову природу грошових сум, заявлених позивачем до стягнення. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи слідує, що грошові кошти в сумі 2 871 006,24 грн., які прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 , являють собою обов`язкові митні платежі - мито в розмірі 119 770,90 грн., акцизний податок 2 272 734,31грн., ПДВ 478 501,03 грн.

Тобто, прокурор просить суд стягнути з відповідача обов`язкові митні платежі (мито, акцизний податок та податок на додану вартість) в сумі 2 871 006,24 грн., які на його думку, мали бути сплачені до бюджету під час ввезення ТОВ «Ваміп Сервіс» товарів на митну територію України, але не були сплачені внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 .

У свою чергу відносини, що виникають у сфері справляння податків, зборів та інших обов`язкових платежів регулюються податковим законодавством України. Згідно ст.3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом. Тепер відповідач просить суд звернути увагу на положення ч.2 ст.1 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Цивільне право не регулює правовідносини між юридично нерівними учасниками, або учасниками, які знаходяться у будь-якій формі підпорядкування. Для цивільного права застосовується диспозитивний метод регулювання, тобто метод, який надає учасникам відносин вибір бажаної поведінки, а для відносин, які закріплені у частині 2 статі 1 ЦК України - імперативний метод. До цих публічно-правових відносин цивільне законодавство застосовується лише в разі, якщо це прямо передбачено законом.

У свою чергу, врегулювання відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначається Податковим та Митним кодексами України. Таким чином, до спірних правовідносин не можуть застосовуватися положення Цивільного кодексу України, а підлягають застосуванню положення податкового законодавства України.

На думку відповідача, прокурором не надано допустимих, належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження наявності законних підстав для стягнення з ОСОБА_1 митних платежів у розмірі 2 871 006,24 грн. ПО-ДРУГЕ, єдиним доказом у справі, який на думку прокурора засвідчує, що ОСОБА_1 внаслідок службової недбалості підтвердив правильність класифікації товару за кодом УКТ ЗЕД , але який згідно діючого законодавства повинен класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД , є висновок судово-товарознавчої експертизи Дніпровського НДЕКЦ МВС України від 05.07.2019 №19/12.1/800.

Разом з тим, вказаний висновок зроблений експертом виключно за результатами тлумачення товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України «Про митний тариф України» та пояснень до Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності». Водночас слід зазначити, що судовий експерт у своєму висновку, хоч і послався на експертний висновок Харківського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 30.03.2018 №152, проте не врахував особливості хімічного складу та фізичних властивостей товару, що у даному випадку має ключове значення для правильної його класифікації за відповідним кодом УКТ ЗЕД.

Так, згідно експертного висновку Харківського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 30.03.2018 №152: «Згідно технічної інформації (п.7.6) товар «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» являє собою суміш метанолу (90-95 мас%) та ізобутанолу (5-10мас%). Згідно паспорту (п.7.5) товар «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» містить метанол - 95 мас% та ізобутанол 5мас%. За результатами досліджень встановлено, що надана проба товару являє собою прозору безкольорову рідину, яка містить метанол (метиловий спирт) 87,5 мас%+/-0,1мас% та ізобутанол (ізобутиловий спирт) 12,5 мас%+/-0,1мас%. Температура початку кипіння проби становить 64,2°С, температура за якою переганяється 99% проби становить 105,0°С, температура кінця кипіння становить 105,5°С. Згідно [6] межі кипіння метанолу технічного становлять 64,0-65,5°С…»

З урахуванням вказаних особливостей хімічного складу та фізичних властивостей товару, встановлених експертним висновком Харківського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 30.03.2018 №152, товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» не може розглядатись, як спирт метиловий (метанол), адже він не відповідає вимогам ДСТУ 3057-95 (ГОСТ 2222-95) МЕТАНОЛ ТЕХНІЧНИЙ ТЕХНІЧНІ УМОВИ за показниками фракційного складу та фізико хімічними властивостями. Зокрема, температура початку кипіння проби становить 64,2°С, температура за якою переганяється 99% проби становить 105,0°С, температура кінця кипіння становить 105,5°С, а згідно ДСТУ межі кінця кипіння метанолу технічного становлять 64,0-65,5°С, та в даному випадку проба містить 2 компоненти метанол як основа та ізобутанол. Крім того, товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» не є сполуками визначеного хімічного складу. Окрема сполука визначеного хімічного складу це речовина, що містить молекули одного вигляду (наприклад, з ковалентним або іонним зв`язком), склад яких визначається постійним співвідношенням елементів і може бути поданий конкретною структурною формулою. У кристалічній решітці молекули представлені у вигляді повторюваних одиниць. Окремі сполуки визначеного хімічного складу, до складу яких входять інші речовини, спеціально додані під час чи після виробництва (включаючи очищення), до групи 29 не включаються. Оскільки бутаноли та їх ізомери використовуються в органічному синтезі та як розчинники, то збільшення наявного проценту саме ізобутанолу в суміші з метанолом вказує на покращення функцій саме розчинника. Така суміш не містить молекули одного вигляду (наприклад, з ковалентним або іонним зв`язком), склад яких визначається постійним співвідношенням елементів і не може бути подана конкретною структурною формулою. З урахуванням вищенаведеного, товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» не може розглядатись в групі 29. Оскільки товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» виготовлений за технічним регламентом підприємства виробника, призначений використовуватись як «Розчинники складні органічні, для видалення фарб та лаків, які складаються з метанолу на 87,5 мас%+/-0,1мас% та ізобутанолу на 12,5 мас%+/-0,1мас%. Температура початку кипіння проби становить 64,2°С, температура за якою переганяється 99% проби становить 105,0°С, температура кінця кипіння становить 105,5°С», в групі 29, як «метанол» за УКТ ЗЕД розглядатись не можуть, то повинні за правилами інтерпретації досліджуватись там, де більш повно описано функціональне призначення товару за наступними характеристиками з УКТ ЗЕД: «Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків: - інші: --інші» товарної підкатегорії ».

Вказані обставини підтверджуються висновком експерта №37517 від 29.12.2021 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса». ПО-ТРЕТЄ, на думку прокурора, належним доказом у справі на підтвердження обставин нанесення Державі шкоди (збитків), у вигляді несплати митних платежів в сумі 2 871 006,24 грн., з яких мито складає 119 770,90 грн., акцизний податок 2 272 734,31грн., ПДВ 478 501,03 грн., є висновок судово-економічної експертизи Полтавського НДЕКЦ МВС України від 27.12.2019. Водночас, ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На думку відповідача, висновки судово-товарознавчих та судово-економічних експертиз з урахуванням положень ч.2 ст.78 ЦПК України, не можуть бути допустимими доказами обставин невірного визначення коду товару за УКТ ЗЕД та несплати митних платежів до бюджету, виходячи із наступного.

Згідно пунктів 1.1, 1.2 статті 1 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.

Статтею 14 ПК України встановлено, що митні платежі - податки, що відповідно до цього Кодексу або митного законодавства справляються під час переміщення або у зв`язку з переміщенням товарів через митний кордон України та контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи (п.п.14.1.133, п.14.1); акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції) (п.п.14.1.4, п.14.1); податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (п.п.14.1.178, п.14.1); податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п.п.14.1.157, п.14.1).

Положеннями ст.354 МК України встановлено, що результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. У разі якщо грошове зобов`язання розраховується митним органом за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального закону, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не виноситься до дня набрання законної сили відповідним вироком суду. Матеріали перевірки разом з висновками митного органу передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, для використання матеріалів відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Статус матеріалів перевірки та висновків митного органу визначається кримінальним процесуальним законом. В акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки. З аналізу вищевказаних положень Податкового та Митного кодексів України слідує, що допустимим доказом, в розумінні ст.78 ЦПК України, на підтвердження обставин правильності класифікації товару за відповідним кодом згідно УКТ ЗЕД, правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати митних платежів є акт (довідка), складений за результатами проведення документальної перевірки у відповідності до положень глави 49 МК України. Саме акт документальної перевірки встановлює факт митного порушення, визначає види несплачених митних платежів, способи та механізми такої несплати, містить документальні докази вчинення правопорушення, визначає коло посадових осіб платника, відповідальних за несплату митних платежів тощо. Натомість, експертні висновки можуть бути використані митними органами у якості матеріалів для підготовки висновків за результатами документальних перевірок. Водночас, згідно ч.8 ст.69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер. Очевидно, що надані прокурором експертні висновки не можуть слугувати самостійною та достатньою підставою вважати невірною класифікацію товару за тим чи іншим кодом згідно УКТ ЗЕД, митне оформлення якого було завершене, а також підставою для визначення сум грошових зобов`язань, що підлягають сплаті до бюджету. Додатково відповідач просить суд звернути увагу на той факт, що судовий експерт в ході проведення судово-економічної експертизи досліджує аналітичну довідку головного державного ревізор-інспектора інформаційно-аналітичного управління Головного управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби України від 15.07.2019.

Натомість, діючим національним законодавством, у тому числі Податковим та Митним кодексами України, не передбачено механізму та можливості самостійного визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків на підставі аналітичних довідок, а тому складення такої аналітичної довідки посадовою особою Державної фіскальної служби суперечить положенням ч.2 ст.19 Конституції України, адже органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом з тим, вказаною довідкою ревізор-інспектор встановлює можливу суму ненадходжень митних платежів до бюджету, а не фактичну, яка, як зазначалося відповідачем вище, може бути встановлена виключно в ході документальної перевірки та має бути підтверджена актом. Як вбачається зі змісту висновку судово економічної експертизи, експерт підтверджує висновок ревізор-інспектора у складеній ним аналітичній довідці, щодо можливого ненадходження митних платежів до бюджету. Тобто, у вказаних документах мова йде про теоретичну недоплату митних платежів (припущення), а не фактичну.

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, долучені прокурором до позовної заяви висновки судово-товарознавчої експертизи Дніпровського НДЕКЦ МВС України від 05.07.2019 та судово-економічної експертизи Полтавського НДЕКЦ МВС України від 27.12.2019, з урахуванням положень ст.78 ЦПК України, не можуть бути допустимими доказами обставин невірного визначення коду товару за УКТ ЗЕД за вказаними у позові митними деклараціями та відповідно завдання Державі шкоди (збитків), у вигляді несплати митних платежів до бюджету на суму 2 871 006,24 грн., з яких мито складає 119 770,90 грн., акцизний податок 2 272 734,31грн., ПДВ 478 501,03 грн.

З метою підтвердження обставин, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, його представником до Харківської митниці було скеровано (засобами електронного зв`язку) адвокатський запит №01/06/08 від 06.08.2024 року про надання інформації.

У відповідь Харківська митниця своїм листом №7.14-1/15-04/8.19/5517 від 12.08.2024 року повідомила, що документальні виїзні або документальні невиїзні перевірки у відношенні ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» () Харківською митницею не проводились, а законодавчо встановлені підстави для зміни коду товару згідно УКТ ЗЕД за вказаними митними деклараціями у митниці відсутні. Відповідно, рішення про самостійне визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, за вищевказаними митними деклараціями, митницею не приймалось. Станом на 06.08.2024 за підприємством ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» в Харківській митниці не обліковується недоплата митних платежів чи будь-яка інша заборгованість (збитки) зі сплати митних платежів. По всім митним деклараціям нараховані митні платежі були перераховані ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» до державного бюджету України на наступний робочий день після дати завершення митного оформлення в повному обсязі.

Крім цього, Харківською митницею були надані копії документів, які безпосередньо відносяться до предмета доказування у даній справі, а саме: лист Харківської митниці ДФС №470/8/20-70-19-03 від 21.02.2019 року; лист Державної фіскальної служби України №8666/7/99-99-19-03-03-17 від 15.03.2019 року; лист Державної фіскальної служби України №13548/7/99-99-19-03-03-17 від 24.04.2019 року; лист Державної фіскальної служби України №20153/7/99-99-19-03-03-17 від 25.06.2019 року.

Зі змісту отриманих листів слідує, що центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи, підпорядкованим митницям були доведені роз`яснення, щодо необхідності класифікації товарів: «Розчинник для лакофарбових покриттів і гідратних пробок», «Розчинник гідратних пробок», у разі їх виготовлення шляхом змішування компонентів за правилом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, у товарній позиції 3814. Також ДФС України у своїх листах зазначає, що такий підхід до класифікації вказаних товарів у товарній позиції 3814 у повній мірі відповідає позиції Директорату з тарифів та торгівлі Всесвітньої митної організації (лист від 04.04.2019 №19NL0081-DC, вх. ДФС №19414/5 від 08.04.2019 року) та Генерального директорату з оподаткування та митного союзу Європейської комісії (лист від 26.02.2019 №Ares (2, вх. ДФС №10760/5 від 26.02.2019 року).

Положеннями статті 68 Митного кодексу України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, тобто Державна фіскальна служба України. Згідно положень ч.2 ст.68 МК України ведення УКТ ЗЕД, у тому числі, передбачає забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів (п.4 ч.2 ст.68 Митного кодексу України), а також прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках (п.5 ч.2 ст.68 Митного кодексу України).

Поведінка ОСОБА_1 не може вважатися протиправною, адже його дії, щодо підтвердження правильності класифікації товару «Інгібітор видалення відкладень КЗ +» за кодом УКТ ЗЕД , узгоджуються з роз`ясненнями Державної фіскальної служби України, яка, як центральний орган виконавчої влади, законом наділена повноваженнями вести УКТ ЗЕД та забезпечувати однакове застосування всіма митними органами правил класифікації товарів. Крім цього, захисником ОСОБА_1 адвокатом Свиридовою М.М. надсилався запит від 01.05.2023 року до Державної митної служби України про надання інформації, а саме в якій товарній позиції згідно з УКТ ЗЕД класифікуються розчинники на основі метанолу, які відповідно до технології виготовлення отримані шляхом змішування компонентів і є сумішами метилового спирту (метанол) з ізобутиловим спиртом (ізобутанол), у яких кількість метанолу становить на рівні 94 96 мас. відс., ізобутанолу 4-6 мас. відс. У своїй відповіді №15/15-04-01/8.19/2024 від 12.05.2023 року Держмитслужба повідомила, що згідно з УКТ ЗЕД органічні розчинники, які отримані шляхом змішування метилового спирту (метанол) з ізобутиловим спиртом (ізобутанол) та містять 94-96 мас. відс. метанолу та 4-6 мас. відс. ізобутанолу, класифікуються у товарній позиції 3814.

А, отже, рішення ОСОБА_1 щодо підтвердження правильності класифікації товару «Розчинник лакофарбових покриттів і гідратних пробок» за кодом УКТ ЗЕД , узгоджуються з позицією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи та є правомірним. Також у зв`язку із тим, що ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» зареєстровано за адресою: 02218, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 13-А, офіс 201, представником Єпанчинцева І.С. до Київської митниці також було скеровано (засобами електронного зв`язку) адвокатський запит №02/06/08 від 06.08.2024 року про надання інформації. У своїй відповіді №7.8-2/19-01/8.19/15007 від 12.08.2024 року Київська митниця повідомила, що з 08.12.2019 року по теперішній час документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» не проводилися.

На адресу Київської митниці листи (матеріали) щодо ініціювання проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» від правоохоронних органів (органів прокуратури, Державного бюро розслідувань тощо) за митними деклараціями, зазначеними у запиті, не надходили. З приводу з`ясування питання щодо проведення перевірок ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» до 08.12.2019 року, Київською митницею було запропоновано звернутися до ГУ ДПС у м. Києві, у зв`язку із тим, що до 08.12.2019 митниця здійснювала свої повноваження у складі Державної фіскальної служби України. З метою отримання інформації, щодо проведення документальних перевірок ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» до 08.12.2019 року, представником ОСОБА_1 до ГУ ДПС у м. Києві було скеровано (засобами електронного зв`язку) адвокатський запит №03/06/08 від 06.08.2024 року про надання інформації. 08.08.2024 року своїм листом №70184/6/26-15-07-05-07-07 ГУ ДПС у м. Києві відмовило у наданні запитуваної інформації з підстав віднесення її до інформації з обмеженим доступом.

Відповідач просить суд звернути увагу на відсутність причинно наслідкового зв`язку між поведінкою ОСОБА_1 , щодо підтвердження правильності класифікації товару, та сплатою імпортером митних платежів до бюджету (податок на додану вартість, мито та акцизний податок).

ОСОБА_1 , як посадова особа митного органу, в силу положень ст.ст. 180, 212 ПК України та ст.276 МК України, не є та не може бути суб`єктом сплати митних платежів. Платником податку на додану вартість, мита та акцизного податку є особа, яка здійснює ввезення товарів на митну територію України, тобто за даних обставин це ТОВ «ВАМІП СЕРВІС».

Передбачені законодавством процедури проведення документальної перевірки імпортера, зміни коду товарів за УКТ ЗЕД, митне оформлення яких було завершене, а також подальшого визначення митним органом грошових зобов`язань підприємства, їх облік та стягнення, повністю виключають причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , щодо підтвердження коду товару на стадії його митного оформлення, та правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» митних платежів до бюджету.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи №638/11644/24 не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує свої позовні вимоги. Водночас, відповідачем надано докази, які свідчать про відсутність законних підстав для стягнення з ОСОБА_1 митних платежів в сумі 2 871 006,24 грн.

З приводу посилань прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 року по справі №638/9901/21, як на доказ вини ОСОБА_1 у заподіянні шкоди державі в особі Харківської митниці внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вказує на наступне.

Надаючи оцінку такому доводу прокурора, необхідно взяти до уваги, що за змістом ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 року по справі №638/9901/21 не вбачається, що судом встановлювалися обставини, які були покладені в основу пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України.

З огляду на викладене, відповідач вважає неспроможними доводи прокурора про те, що вина відповідача у заподіянні шкоди державі внаслідок вчинення нею кримінального правопорушення встановлена ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 та в силу ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень розміщено ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2023 року у справі №953/29/22 зі змісту якої слідує, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 11.01.2019, за фактом того, що директором ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Райдужна, 13-А, оф. 201), у період з березня по жовтень 2018 року ввезено на митну територію України під виглядом товару «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» підакцизний товар - метанол, застосувавши під час митного оформлення найменування товару та коду товару за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), які не відповідають фактично ввезеному товару, у зв`язку з чим директор ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» умисно ухилився від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) до бюджету України в розмірі 47 169 714,10 грн, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Відповідач вважає, що вказана обставина додатково підтверджує його правову позицію стосовно того, що саме ТОВ «ВАМІП СЕРВІС», як особа яка ввозила товар на митну територію України, є суб`єктом сплати відповідних митних платежів.

22.08.2024 керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова подано відповідь на відзив, в якому останній просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 22.10.2024 виключено з кола позивачів Харківську митницю Державної митної служби України. Залучено по даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Харківську митницю Державної митної служби України, витребувано докази. Закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

30.10.2024 представником Харківської митниці Кушнаренко Л.В. подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що предметом цивільного позову до ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди спричиненої Державному бюджету України внаслідок митних оформлень товару «Інгібітор видалення відкладень КЗ +» у період з 13.04.2018 по 31.10.2018 на загальну суму 2 871 006,00 грн.

Митні оформлення товару «Розчинник складний органічний, для видалення фарб та лаків: - Інгібітор видалення відкладень КЗ+, ТУ 2411-004-18» здійснювались Харківською митницею з наданням наступних документів:- паспортів якості на продукт «Інгібітор видалення відкладень КЗ +, ТУ 2411-6-2018», в якому зазначено хімічний склад товару (метанолу 95мас%, ізобутилового спирту 5 мас%);- технічних умов ТУ 2411-004-18 «Інгібітор видалення відкладень КЗ +. Технічні умови, в яких зазначено, що «Інгібітор видалення відкладень КЗ +» являє собою суміш метанолу та ізобутилового спирту, та дається визначення сфери застосування: товар призначений для промислового використання, застосовується як смивка для видалення консервуючих, лакофарбових покриттів з металевих, кам`яних, полімерних поверхонь, а також для очищення електричних машин від промислових забруднень, видаляє лакофарбові покриття на масляній основі, алкідні емалі, фенолформальдегідні, водно-дисперсійні та інші види лакофарбових покриттів, емалі, мастики, грунтівки; може також використовуватись в якості інгібуючого розчину, що попереджує утворення гідратних пробоку газових трубопроводах та скважинах, для чого подається в ділянки с найбільш вирогідним гідратоутворенням;- технологічного регламенту виробництва «Інгібітору видалення відкладень КЗ +», згідно якого товар отриманий змішуванням компонентів: метанолу та ізобутилового спирту;- експортні МД, де зазначений експортний код товару . Товари «Інгібітор видалення відкладень КЗ +», виготовлений по ТУ 2411-6-2018, періодично проходили дослідження в експертному підрозділі Департаменті податкових та митних експертиз ДФС (далі ДПМЕ ДФС), які підтверджували заявлений до митного оформлення хімічний склад, що узгоджувався із зазначеним у документах на товари. Оскільки товар на 95 мас% складається з метанолу, при його класифікації розглядалась можливість його класифікації в групі 29 «Органiчнi хiмiчнi сполуки» та групі 38 «Рiзноманiтна хiмiчна продукція».

Відповідно до Правила 1, згідно з Приміткою 1 до групи 29, до товарних позицiй цiєї групи включаються лише: (a) окремi органiчнi сполуки визначеного хiмiчного складу, якi мiстять або не мiстять домiшок; (b) сумiшi двох або бiльше iзомерiв тiєї самої органiчної сполуки (якi мiстять або не мiстять домiшок), за винятком сумiшей iзомерiв ациклiчних вуглеводнiв (крiм стереоiзомерiв), насичених або ненасичених (група 27); (c) продукти товарних позицiй 2936 - 2939 або простi ефiри цукрiв, ацеталi цукрiв та складнi ефiри цукрiв та їх солi товарної позицiї 2940, або продукти товарної позицiї 2941, iз визначеним або невизначеним хiмiчним складом; (d) продукти, зазначенi у пунктах (а), (b) або (c), розчиненi у водi; (e) продукти, зазначенi у пунктах (а), (b) або (c), розчиненi в iнших розчинниках, за умови, що розчинення є звичайною i необхiдною умовою їх зберiгання або транспортування, iз збереженням властивостей зазначених продуктiв, що не допускає їх використання для iнших цiлей, що вiдрiзняються вiд традицiйних; (f) продукти, зазначенi у пунктах (а), (b), (c), (d) або (e), з доданням стабiлiзуючих речовин (включаючи агент (добавку), що запобiгає злежуванню), необхiдних для їх зберiгання або транспортування; (g) продукти, зазначенi у пунктах (а), (b), (c), (d), (e) або (f), iз доданням протипилового засобу або барвника чи духмяної речовини з метою забезпечення безпеки або для полегшення їх iдентифiкацiї, iз збереженням властивостей зазначених продуктiв, що не допускає їх використання для iнших цiлей, що вiдрiзняються вiд традицiйних; (h) такi продукти, розведенi до стандартних концентрацiй для виробництва азобарвникiв: солi дiазонiю, речовини, що вступають у реакцiю сполучення з цими солями, амiни, що дiазотуються, та їх солi.

В Загальних положеннях до групи 29 надано тлумачення визначенню поняття «окремi органiчнi сполуки визначеного хiмiчного складу»: «Окрема сполука визначеного хiмiчного складу - це речовина, що мiстить молекули одного вигляду (наприклад, з ковалентним або iонним зв`язком), склад яких визначається постiйним спiввiдношенням елементiв i може бути поданий конкретною структурною формулою. У кристалiчнiй решiтцi молекули представленi у виглядi повторюваних одиниць. Окремi сполуки визначеного хiмiчного складу, до складу яких входять iншi речовини, спецiально доданi пiд час чи пiсля виробництва (включаючи очищення), до цiєї групи не включаються… Окремi сполуки визначеного хiмiчного складу цiєї групи можуть мiстити домiшки (Примiтка 1(а)). Термiн "домiшки" використовується винятково для речовин, присутнiсть яких в окремiй хiмiчнiй сполуцi є єдиним i безпосереднiм результатом процесу виробництва (включаючи очищення).

Цi речовини можуть з`явитися в результатi впливу будь-яких чинникiв, якi є присутнiми в такому процесi, переважно таких:

(а) неповнота перетворення вихiдних матерiалiв; (b) присутнiсть домiшок у вихiдних матерiалах; (c) реагенти, використовуванi в процесi виробництва (включаючи очищення); (d) побiчнi продукти.

Проте слiд зазначити, що такi речовини не в усiх випадках вважаються домiшками, допустимими вiдповiдно до Примiтки 1 (а). Коли такi речовини навмисно залишають у продуктi з метою зробити його придатним для використання в спецiальних цiлях, а не для загального застосування, цi речовини не розглядаються як допустимi домiшки.

Наприклад, не включається продукт, що складається з метилацетату з метанолом, навмисно залишеним у ньому для полiпшення властивостей продукту як розчинника (товарна позицiя 3814). В Поясненнях до товарної позиції 3814 зазначено: «До цiєї товарної позицiї включаються органiчнi розчинники та розрiджувачi (з вмiстом або без вмiсту 70 мас. % чи бiльше нафтових фракцiй) за умови, що вони не є окремими сполуками визначеного хiмiчного складу i в iншому мiсцi не зазначенi.

Вони являють собою бiльш-менш леткi рiдини, що використовуються, серед iншого, у виробництвi лакiв i фарб або як сумiшi, що видаляють жир, для частин машин i т.д.». Згідно пункту 1а) виключень з товарної позиції 3814, до неї не включаються «окремi розчинники чи розрiджувачi визначеного хiмiчного складу (зазвичай група 29) i складнi продукти, використовуванi як розчинники або розрiджувачi, але включаються до бiльш конкретної товарної позицiї УКТЗЕД, наприклад, сольвент нафта (товарна позицiя 2707), уайт-спiрит (товарна позицiя 2710), живичний, з деревини (осмолу) чи сульфатний скипидар (товарна позицiя 3805); олiї, одержанi з деревного дьогтю (товарна позицiя 3807), неорганiчнi складнi розчинники (зазвичай товарна позицiя 3824)».

Враховуючи вищевикладене, згідно паспортів якості, ТУ та досліджень ДПМЕ ДФС товари являють собою суміш метанолу та ізобутанолу. Керуючись вимогами Митного тарифу України, Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД, згідно Примітки 1 до групи 29, Загальних положень до групи 29 та Пояснень до товарної позиції 3814, товар класифікований за кодом згідно з УКТ ЗЕД як «розчинники та розрiджувачi складнi органiчнi, в iнших товарних позицiях не зазначенi; готовi сумiшi для видалення фарб або лаків», оскільки товар не може бути віднесений до окремої органічної сполуки визначеного хімічного складу групи 29. Харківська митниця ДФС у відповідності до статті 68 МКУ з метою однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товару «Розчинники складні органічні, для видалення фарб та лаків: - Інгібітор видалення відкладень КЗ+ …» надіслала лист до ДФС (лист від 21.02.2019 № 470/8/20-70-19-03 «Щодо надання методичної допомоги»).

За результатами розгляду листа Харківської митниці ДФС від 21.02.2019 №470/8/20 70-19-03, Департамент адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання надіслав лист від 15.03.2019 №8666/7/99-99-19-03-03-17, в якому надані роз`яснення щодо підходів до класифікації продуктів під назвою «розчинник складний органічний для видалення фарб та лаків» та «змивки для видалення лакофарбних покриттів». Зокрема було зазначено, що ці продукти повинні бути класифіковані в товарній позиції 3814 згідно з УКТЗЕД, як сумішеві продукти («Розчинники та розрiджувачi складнi органiчнi, в iнших товарних позицiях не зазначенi»). У листі Державної фіскальної служби України зазначено, що така позиція щодо класифікації вищевказаного товару відповідає підходу класифікації Європейської комісії.

Листом від 15.03.2019 №8666/7/99-99-19-03-03-17 Департаментом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання повністю підтримана позиція щодо класифікації таких товарів в товарній позиції 3814. Листом від 24.04.2019 №13548/7/99-99-03-03-17 Департамент адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання надіслав до митниць ДФС копії листів відповідей Директорату з тарифів та торгівлі Всесвітньої митної організації від 04.04.2019 №19NL0081-DC (вх.ДФС №19414/5 від 08.04.2019) та Генерального директорату з оподаткування та митного союзу Європейської Комісії від 26.02.2019 № Ares (2 (вх.ДФС №10760/5 від 26.02.2019).

Зазначені листи підтримують позицію класифікації сумішевих метанолвмістних органічних розчинників (розріджувачів) з доданням ізобутилового/ізопропілового спиртів в товарній позиції 3814. Листом від 25.06.2019 №20153/7/99-99-03-03-17 в.о Голови Державної фіскальної служби України надіслав до митниць ДФС доповнення до листа від 24.04.2019 №13548/7/99-99-03-03-17, в якому наданий єдиний підхід щодо класифікації товарів «Розчинник для лакофарбових покриттів та гідратних пробок», «Розчинник гідратних пробок» в товарній позиції 3814 як сумішевих, отриманих змішуванням компонентів метанолу та ізобутилового/ізопропілового спиртів. Аналізом бази класифікаційних рішень АСМО «Інспектор-2006» за період з 01.01.2016 року виявлені факти класифікації у 2019 році товарів з подібним призначенням та хімічним складом за кодом (метанол) згідно з УКТ ЗЕД (товари заявлялись до митного оформлення за кодом згідно з УКТ ЗЕД). Але, дані рішення були відкликані на підставі роз`яснень ДФС, зокрема Сумською митницею на підставі листа ДФС від 02.04.2019 №11027/7/99-99-19-03-03-17.

Також вважає за доцільне зазначити, що 23 травня 2020 року набув чинності Закон України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон 466-ІХ). Листом Державної митної служби України від 03.06.2020 №16-4/16-02-02/7/1302 до митниць Держмитслужби доведено, що у Законі 466-ІХ є положення про оподаткування акцизним податком товарів, які декларуються при їх ввезенні на митну територію України як складні розчинники (розріджувачі, інші суміші) на основі метилового спирту в товарній позиції 3814. У листі зазначено що «Товарна позиція 3814 включає розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків.

З урахуванням деталізації товарної позиції 3814 на товарні категорії і товарні підкатегорії та їх текстового опису складні органічні розчинники на основі метанолу відповідно до правила 6 ОПІ класифікуються у товарній категорії 38140090 за кодом . Зважаючи на те, що складні органічні розчинники та розріджувачі товарної позиції 3814 є сумішами окремих подібних між собою органічних розчинників, які змішуються у відповідних кількісних співвідношеннях, питання, на основі якого компонента (розчинника) вони виготовлені, вирішується із застосуванням правила З (b) ОПІ. Відповідно до правила З (b) ОПІ суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати. На підставі викладеного вище розчинниками або розріджувачами на основі метанолу; іншими готовими сумішами на основі метанолу вважаються такі, у яких метанол за кількісним показником вираженим у масових відсотках у суміші переважає кожен з інших компонентів.

Наприклад, складним органічним розчинником, розріджувачем або іншою готовою сумішшю: на основі метанолу вважатиметься розчинник, що складається з 40 мас. % метанолу, 10 мас. % бутанолу, 20 мас. % етанолу та ЗО мас. % ізопропанолу або розчинник, що містить 95 мас. % метанолу, а решта - це інші будь-які штучно додані розчинники (наприклад, пентанол, бутанол, пропанол); не на основі метанолу вважатиметься розчинник що складається з 20 мас. % метанолу, 30 мас. % етанолу та 50 мас. % ізопропанолу. З огляду на це та згідно з Законом 466-ІХ акцизним податком оподатковуються тільки складні органічні розчинники, розріджувачі або інші готові суміші на основі метанолу, в яких метанол за кількісним показником вираженим у масових відсотках у суміші переважає кожен з інших компонентів». Разом з тим, необхідно зазначити , що відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 Митного Кодексу України однією із форм митного контролю є проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Разом з тим, відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 Митного Кодексу України однією із форм митного контролю є проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Згідно з частиною першою статті 345 Митного Кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Предметом документальних невиїзних перевірок, відповідно до статті 351 Митного кодексу України, є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. Харківською митницею, відносно підприємства ТОВ «ВАМІП-СЕРВІС» контрольно перевірочні заходи відповідно до статей 345-354 Митного кодексу України не проводились.

Наразі відсутнє рішення митного органу про визначення іншого коду товару, аніж визначений у митних деклараціях, зазначених у позові. Так само відсутній акт чи довідка про результати документальної невиїзної перевірки, оскільки відсутні підстави для її проведення.

Тобто митницею не може бути використаний жоден із можливих варіантів для здійснення розрахунку недоборів митних платежів, які визначені у позові.

02.09.2024 представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано заперечення на відповідь на відзив.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Мельничук О.А. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача Сайтарли А.П. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Представник Харківської митниці Державної митної служби України Кушнаренко Л.В. в судовому засіданні позов прокурора не підтримала.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч.ч.1,3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Обґрунтування наведені прокурором у позові щодо представництва в суді, суд вважає достатніми для його звернення до суду, оскільки порушуються питання захисту інтересів держави, а інші державні органи не здійснили ефективний захист інтересів держави щодо захисту її майнових прав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова. Також, процесуальним керівником у кримінальному проваджені прокурором відділу Харківської обласної прокуратури було заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Слобожанської митниці Держмитслужби про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 2 871 006, 24 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 у справі №638/9901/21 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000189 від 02.06.2021, а кримінальне провадження №0000189 від 02.06.2021 у відношенні ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Цивільний позов Харківської обласної прокуратури, заявлений в інтересах держави в особі Слобожанської митниці Держмитслужби про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди залишено без розгляду, роз`яснивши прокурору право на його пред`явлення до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи Дніпровського НДЕКЦ МВС України №19/12.1/800 від 05.07.2019, Інгібітор складається з 90-95% метанолу та 5-10% ізобутанолу та відповідно до висновку ДПМЕ ДФС Харківського відділу з питань експертиз та досліджень від 30.03.2018 № 152, проба являє собою рідину, що складається із метанолу (87,5 мас. дол.), та ізобутанолу (12,5 мас. дол.), що товар: «інгібітор видалення відкладень КЗ +», виготовлений по ТУ 2411-004-04414276 2018 запобігає утворенню гідратних пробок в газових трубопроводах та свердловинах, а також інших даних, що вказують, що товар Інгібітор зазначений у графі 31 ЕМД ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/017014, відповідає коду товару згідно УКТ ЗЕД .

Водночас слід зазначити, що судовий експерт у своєму висновку, хоч і послався на експертний висновок Харківського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 30.03.2018 №152, проте не врахував особливості хімічного складу та фізичних властивостей товару, що у даному випадку має ключове значення для правильної його класифікації за відповідним кодом УКТ ЗЕД. Так, згідно експертного висновку Харківського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 30.03.2018 №152: «Згідно технічної інформації (п.7.6) товар «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» являє собою суміш метанолу (90-95 мас%) та ізобутанолу (5-10мас%). Згідно паспорту (п.7.5) товар «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» містить метанол - 95 мас% та ізобутанол 5мас%. За результатами досліджень встановлено, що надана проба товару являє собою прозору безкольорову рідину, яка містить метанол (метиловий спирт) 87,5 мас%+/-0,1мас% та ізобутанол (ізобутиловий спирт) 12,5 мас%+/-0,1мас%. Температура початку кипіння проби становить 64,2°С, температура за якою переганяється 99% проби становить 105,0°С, температура кінця кипіння становить 105,5°С. Згідно [6] межі кипіння метанолу технічного становлять 64,0-65,5°С…» З урахуванням вказаних особливостей хімічного складу та фізичних властивостей товару, встановлених експертним висновком Харківського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 30.03.2018 №152, товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» не може розглядатись, як спирт метиловий (метанол), адже він не відповідає вимогам ДСТУ 3057-95 (ГОСТ 2222-95) МЕТАНОЛ ТЕХНІЧНИЙ ТЕХНІЧНІ УМОВИ за показниками фракційного складу та фізико хімічними властивостями. Зокрема, температура початку кипіння проби становить 64,2°С, температура за якою переганяється 99% проби становить 105,0°С, температура кінця кипіння становить 105,5°С, а згідно ДСТУ межі кінця кипіння метанолу технічного становлять 64,0-65,5°С, та в даному випадку проба містить 2 компоненти метанол як основа та ізобутанол. Крім того, товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» не є сполуками визначеного хімічного складу. Окрема сполука визначеного хімічного складу це речовина, що містить молекули одного вигляду (наприклад, з ковалентним або іонним зв`язком), склад яких визначається постійним співвідношенням елементів і може бути поданий конкретною структурною формулою. У кристалічній решітці молекули представлені у вигляді повторюваних одиниць. Окремі сполуки визначеного хімічного складу, до складу яких входять інші речовини, спеціально додані під час чи після виробництва (включаючи очищення), до групи 29 не включаються. Оскільки бутаноли та їх ізомери використовуються в органічному синтезі та як розчинники, то збільшення наявного проценту саме ізобутанолу в суміші з метанолом вказує на покращення функцій саме розчинника. Така суміш не містить молекули одного вигляду (наприклад, з ковалентним або іонним зв`язком), склад яких визначається постійним співвідношенням елементів і не може бути подана конкретною структурною формулою. З урахуванням вищенаведеного, товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» не може розглядатись в групі 29. Оскільки товар - «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» виготовлений за технічним регламентом підприємства виробника, призначений використовуватись як «Розчинники складні органічні, для видалення фарб та лаків, які складаються з метанолу на 87,5 мас%+/-0,1мас% та ізобутанолу на 12,5 мас%+/-0,1мас%. Температура початку кипіння проби становить 64,2°С, температура за якою переганяється 99% проби становить 105,0°С, температура кінця кипіння становить 105,5°С», в групі 29, як «метанол» за УКТ ЗЕД розглядатись не можуть, то повинні за правилами інтерпретації досліджуватись там, де більш повно описано функціональне призначення товару за наступними характеристиками з УКТ ЗЕД: «Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків: - інші: --інші» товарної підкатегорії ».

Вказані обставини підтверджуються висновком експерта №37517 від 29.12.2021 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Положеннями статті 345 МК України передбачено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або умовам процедури кінцевого використання, та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України. Підстави та порядок проведення митними органами документальних виїзних перевірок передбачені ст.346 МК України. Зокрема, п.2 ч.7 ст.346 МК України передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться у разі виявлення фактів або отримання документальної інформації, які свідчать про порушення підприємством вимог законодавства з питань митної справи, якщо підприємство не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит митного органу протягом 10 робочих днів з дня отримання такого запиту. Водночас, ч.10 ст.346 МК України встановлені цією статтею строки, підстави та порядок проведення документальних виїзних перевірок підприємств не поширюються на перевірки, що проводяться за заявою самого підприємства (у тому числі за заявою про надання авторизації), а також на перевірки, що проводяться відповідно до кримінального процесуального закону або у процесі провадження в адміністративній справі про порушення митних правил стосовно посадової особи цього підприємства. Відповідно до ст.352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України. Положеннями ст.354 МК України встановлено, що результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. У разі якщо грошове зобов`язання розраховується митним органом за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального закону, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не виноситься до дня набрання законної сили відповідним вироком суду. Матеріали перевірки разом з висновками митного органу передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, для використання матеріалів відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Статус матеріалів перевірки та висновків митного органу визначається кримінальним процесуальним законом. В акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки. З аналізу вищевказаних положень Податкового та Митного кодексів України слідує, що допустимим доказом, в розумінні ст.78 ЦПК України, на підтвердження обставин правильності класифікації товару за відповідним кодом згідно УКТ ЗЕД, правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати митних платежів є акт (довідка), складений за результатами проведення документальної перевірки у відповідності до положень глави 49 МК України. Саме акт документальної перевірки встановлює факт митного порушення, визначає види несплачених митних платежів, способи та механізми такої несплати, містить документальні докази вчинення правопорушення, визначає коло посадових осіб платника, відповідальних за несплату митних платежів тощо. Натомість, експертні висновки можуть бути використані митними органами у якості матеріалів для підготовки висновків за результатами документальних перевірок. Водночас, згідно ч.8 ст.69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер. Очевидно, що надані прокурором експертні висновки не можуть слугувати самостійною та достатньою підставою вважати невірною класифікацію товару за тим чи іншим кодом згідно УКТ ЗЕД, митне оформлення якого було завершене, а також підставою для визначення сум грошових зобов`язань, що підлягають сплаті до бюджету. Додатково відповідач просить суд звернути увагу на той факт, що судовий експерт в ході проведення судово-економічної експертизи досліджує аналітичну довідку головного державного ревізор-інспектора інформаційно-аналітичного управління Головного управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби України від 15.07.2019.

Натомість, діючим національним законодавством, у тому числі Податковим та Митним кодексами України, не передбачено механізму та можливості самостійного визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків на підставі аналітичних довідок, а тому складення такої аналітичної довідки посадовою особою Державної фіскальної служби суперечить положенням ч.2 ст.19 Конституції України, адже органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом з тим, вказаною довідкою ревізор-інспектор встановлює можливу суму ненадходжень митних платежів до бюджету, а не фактичну, яка, як зазначалося відповідачем вище, може бути встановлена виключно в ході документальної перевірки та має бути підтверджена актом. Як вбачається зі змісту висновку судово економічної експертизи, експерт підтверджує висновок ревізор-інспектора у складеній ним аналітичній довідці, щодо можливого ненадходження митних платежів до бюджету. Тобто, у вказаних документах мова йде про теоретичну недоплату митних платежів (припущення), а не фактичну.

Враховуючи вищевикладене, долучені прокурором до позовної заяви висновки судово-товарознавчої експертизи Дніпровського НДЕКЦ МВС України від 05.07.2019 та судово-економічної експертизи Полтавського НДЕКЦ МВС України від 27.12.2019, з урахуванням положень ст.78 ЦПК України, не можуть бути доказами обставин неправильного визначення коду товару за УКТ ЗЕД за вказаними у позові митними деклараціями та відповідно завдання Державі шкоди (збитків), у вигляді несплати митних платежів до бюджету на суму 2 871 006,24 грн., з яких мито складає 119 770,90 грн., акцизний податок 2 272 734,31грн., ПДВ 478 501,03 грн.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, на які прокурор посилається як на правову підставу позову, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З матеріалів справи слідує, що грошові кошти, які прокурор кваліфікує як збитки від кримінального правопорушення та просить стягнути з відповідача, по митним деклараціям: ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17014 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17015 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/17099 13.04.2018, ІМ 40 ДЕUA807170/2018/17100 13.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/19242 25.04.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/27563 11.06.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/40908 22.08.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/42341 31.08.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/46716 27.09.2018, ІМ 40 ДЕ UA807170/2018/47861 03.10.2018 без сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 2 871 006,24 грн., з яких мито складає 119 770,90 грн., акцизний податок 2 272 734,31грн., ПДВ 478 501,03 грн. являють собою обов`язкові митні платежі на суму 2 871 006,24 грн.

Фактично прокурор просить стягнути з відповідача обов`язкові митні платежі в сумі, які, як зазначає позивач, мали бути сплачені до бюджету під час ввезення ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» товарів на митну територію України, але не були сплачені внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відносини які виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються податковим законодавством України, яке, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно положень статті 3 Податкового кодексу України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Водночас, суд звертає увагу, що частиною 2 статті 1 Цивільного кодексу України передбачено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, цивільне право не регулює правовідносини між юридично нерівними учасниками, або учасниками, які знаходяться у будь-якій формі підпорядкування. Для цивільного права застосовується диспозитивний метод регулювання, тобто метод, який надає учасникам відносин вибір бажаної поведінки, а для відносин, які закріплені у частині 2 статі 1 ЦК України імперативний метод. До цих публічно-правових відносин цивільне законодавство застосовується лише в разі, якщо це прямо передбачено законом.

У свою чергу, врегулювання відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначається Податковим та Митним кодексами України.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватися положення Цивільного кодексу України, а підлягають застосуванню положення податкового законодавства України, адже сам факт ототожнення прокурором обов`язкових митних платежів зі шкодою (збитками), не змінює правової природи таких платежів, що має ключове значення для правильного вибору і застосування норм матеріального права.

Так, згідно п.п.3 п.180.1 ст.180 ПК України платниками податку на додану вартість є будь-яка особа, яка ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб`єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7 статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.212.1.3 п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання, постійне представництво, які ввозять підакцизні товари (продукцію) на митну територію України.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.276 МК України платником мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Отже, ОСОБА_1 як посадова особа митного органу, в силу положень ст.ст.180, 212 ПК України та ст.276 МК України не є суб`єктом сплати митних платежів, про стягнення яких просить прокурор. Належним платником вказаних податків є ТОВ «ВАМІП СЕРВІС», як особа (імпортер) яка здійснювала ввезення товарів на митну територію України.

Крім того, суд зазначає, що прокурором у встановленому процесуальним законом порядку не доведено обставини підтвердження ОСОБА_1 невірного коду товару згідно УКТ ЗЕД та, як наслідок, недоплати ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» митних платежів до Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З аналізу вищевказаних положень податкового законодавства суд приходить до висновку, що належним та допустимим доказом, в розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України, на підтвердження обставин невірної класифікації товару за відповідним кодом згідно УКТ ЗЕД, а також правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати митних платежів є акт (довідка), складений за результатами проведення документальної перевірки у відповідності до положень глави 49 МК України. Суд зазначає, що саме акт документальної перевірки встановлює факт митного порушення, визначає види несплачених митних платежів, способи та механізми такої несплати, містить документальні докази вчинення правопорушення, визначає коло посадових осіб платника, відповідальних за несплату митних платежів тощо.

Натомість, експертні висновки можуть бути використані митними органами у якості матеріалів для підготовки висновків за результатами документальних перевірок. Водночас, згідно ч.8 ст.69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні у справі експертні висновки не є допустимими доказами обставин невірного визначення коду товару за УКТ ЗЕД за вказаними у позові митними деклараціями та відповідно несплати митних платежів до бюджету на суму 254 949,37 грн.

Також, суд не приймає до уваги висновки судово-товарознавчої експертизи Дніпровського НДЕКЦ МВС України від 05.07.2019 та судово-економічної експертизи Полтавського НДЕКЦ МВС України від 27.12.2019, і з тих підстав, що об`єктом такої експертизи була аналітична довідка головного державного ревізор-інспектора інформаційно-аналітичного управління Головного управління внутрішньої безпеки Державної фіскальної служби України. Натомість, діючим законодавством України, у тому числі Податковим та Митним кодексами України, не передбачено способу, підстав та повноважень самостійного визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків на підставі аналітичних довідок, а тому складення такої аналітичної довідки посадовою особою Державної фіскальної служби суперечить положенням ч.2 ст.19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Самостійна класифікація товарів, митне оформлення щодо яких завершене, а також самостійне визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, що підлягають сплаті до бюджету, здійснюються митними органами в межах проведення документальних перевірок в порядку, передбаченому главою 49 МК України.

Разом з тим, документальні перевірки ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» митницею не проводилися. На адресу Київської митниці листи (матеріали) щодо ініціювання проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» від правоохоронних органів (органів прокуратури, Державного бюро розслідувань тощо) за митними деклараціями, зазначеними у запиті, не надходили.

Вказані обставини підтверджуються листом Харківської митниці №7.14-1/15-04/8.19/5517 від 12.08.2024 року та листом Київської митниці №7.8-2/19-01/8.19/15007 від 12.08.2024 року.

На виконання ухвали Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 22.10.2024 про витребування доказів від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов лист № 5/26-15-07-05-02-02 від 27.02.2025, відповідно до якого, документальні перевірки ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» за період з 13.04.2018 по 08.12.2019 не проводились (а.с. 77 т .3).

Положеннями статті 68 Митного кодексу України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, тобто Державна фіскальна служба України. Згідно положень ч.2 ст.68 МК України ведення УКТ ЗЕД, у тому числі, передбачає забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів (п.4 ч.2 ст.68 Митного кодексу України), а також прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках (п.5 ч.2 ст.68 Митного кодексу України).

Прокурором не спростовано доводи та аргументи відповідача про необґрунтованість та безпідставність пред`явленого позову. Жодних пояснень стосовно позиції відповідача про помилковість ототожнення обов`язкових митних платежів, справляння яких регулюється податковим законодавством України, зі збитками від цивільного правопорушення, відшкодування яких унормовано Цивільним кодексом України, прокурор у своїй відповіді на відзив не навів. Разом з цим, прокурором також не надано до суду допустимих доказів на підтвердження обставин неправильного визначення ОСОБА_1 коду товару згідно УКТ ЗЕД та недоплати ТОВ «ВАМІП СЕРВІС» митних платежів до бюджету.

Окрім того, відповідачем надано висновок експерта № 37517 від 29.12.2021 року Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», який фактично спростовує висновок товарознавчої експертизи Дніпровського НДЕКЦ МВС України від 05.07.2019 року, адже експертом при проведенні експертизи не були враховані особливості хімічного складу та властивості досліджуваного товару, встановлених експертним висновком Харківського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 30.03.2018 року №152, що має ключове значення для правильної його класифікації за УКТ ЗЕД.

Прокурор не навів жодних міркувань з приводу тієї обставини, що рішення ОСОБА_1 , щодо підтвердження правильності класифікації товару «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» за кодом УКТ ЗЕД , повністю узгоджуються з позицією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи, що підтверджується листом Харківської митниці ДФС №470/8/20 70-19-03 від 21.02.2019 року та листами Державної фіскальної служби України №8666/7/99-99-19-03-03-17 від 15.03.2019 року, №13548/7/99-99-19-03-03-17 від 24.04.2019 року та №20153/7/99-99-19-03-03-17 від 25.06.2019 року.

Крім цього, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Свиридовою М.М. надсилався адвокатський запит від 01.05.2023 року до Державної митної служби України про надання інформації, а саме в якій товарній позиції згідно з УКТ ЗЕД класифікуються розчинники на основі метанолу, які відповідно до технології виготовлення отримані шляхом змішування компонентів і є сумішами метилового спирту (метанол) з ізобутиловим спиртом (ізобутанол), у яких кількість метанолу становить на рівні 94 96 мас. відс., ізобутанолу 4-6 мас. відс.

У своїй відповіді №15/15-04-01/8.19/2024 від 12.05.2023 року Держмитслужба повідомила, що згідно з УКТ ЗЕД органічні розчинники, які отримані шляхом змішування метилового спирту (метанол) з ізобутиловим спиртом (ізобутанол) та містять 94-96 мас. відс. метанолу та 4-6 мас. відс. ізобутанолу, класифікуються у товарній позиції 3814.

За результатами розгляду листа Харківської митниці ДФС від 21.02.2019 №470/8/20 70-19-03, Департамент адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання надіслав лист від 15.03.2019 №8666/7/99-99-19-03-03-17, в якому надані роз`яснення щодо підходів до класифікації продуктів під назвою «розчинник складний органічний для видалення фарб та лаків» та «змивки для видалення лакофарбних покриттів». Зокрема було зазначено, що ці продукти повинні бути класифіковані в товарній позиції 3814 згідно з УКТЗЕД, як сумішеві продукти («Розчинники та розрiджувачi складнi органiчнi, в iнших товарних позицiях не зазначенi»). У листі Державної фіскальної служби України зазначено, що така позиція щодо класифікації вищевказаного товару відповідає підходу класифікації Європейської комісії.

Листом від 15.03.2019 №8666/7/99-99-19-03-03-17 Департаментом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання повністю підтримана позиція щодо класифікації таких товарів в товарній позиції 3814.

Листом від 24.04.2019 №13548/7/99-99-03-03-17 Департамент адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання надіслав до митниць ДФС копії листів відповідей Директорату з тарифів та торгівлі Всесвітньої митної організації від 04.04.2019 №19NL0081-DC (вх.ДФС №19414/5 від 08.04.2019) та Генерального директорату з оподаткування та митного союзу Європейської Комісії від 26.02.2019 № Ares (2 (вх.ДФС №10760/5 від 26.02.2019).

Відтак, суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 не може вважатися протиправною, оскільки її рішення щодо підтвердження правильності класифікації товару «Інгібітор видалення відкладень КЗ+» за кодом УКТ ЗЕД , узгоджуються із роз`ясненнями Державної фіскальної служби України, яка, як центральний орган виконавчої влади, законом наділена повноваженнями вести УКТ ЗЕД та забезпечувати однакове застосування правил класифікації товарів всіма підпорядкованими митницями.

З приводу посилань прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 року по справі №638/9901/21, як на доказ вини ОСОБА_1 у заподіянні шкоди державі в особі Харківської митниці внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

У пункті 2 постанови від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Отже, сам факт звільнення особи судом від кримінальної відповідальності свідчить про наявність в її діях складу злочину та винуватість особи у його вчиненні.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 398/571/15-ц зробив висновок про те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в контексті розглядуваного правового інституту, не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинуватою у вчиненні злочину. У такому випадку Кримінальний Кодекс України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 531/2332/14-к зазначив, що у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті 1 частини 2 статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, з урахуванням того, що провадження щодо обвинуваченого закрито на нереабілітуючих підставах потерпіла сторона має право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Така позиція узгоджується з висновками, викладеними у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3.

Верховний Суд України у своїй постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 зазначив, що аналіз норм Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на вищевикладене, в даному випадку відповідачем ОСОБА_4 доведено відсутність її вини у завданні шкоди.

Таким чином, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку за правилами ст.ст.76-82, 89 ЦПК України суд доходить до переконання про те, що у ході розгляду справи прокурором не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

Наданий відповідачем експертний висновок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 37517 від 29.12.2021, який наданий експертом з правом проведення судових товарознавчих експертиз за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», завданнями яких є, зокрема, визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності (абзац 3 п. 1.2 глави 1 розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 з наступними змінами) узгоджується з загальними висновками суду у цій справі та позицією діючого на момент існування спірних правовідносин центрального органу виконавчої влади з реалізації державної митної та податкової політики.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд вирішує питання судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області до ОСОБА_1 , третя особа - Харківська митниця Державної митної служби України, про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова: ЄДРПОУ , адреса місцезнаходження: 61072, м. Харків, вул. Вартових Неба, буд. 55 А.

Відповідач - ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстраціїї: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Харківська митниця Державної митної служби України, , адреса місцезнаходження: 61005, м. Харків, вул. Миколаївська, 16 Б.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 12 червня 2025 року.

Суддя В. М. Яковлева