Справа № 207/2064/25
провадження № 2/650/2394/25
УХВАЛА

про залишення позову без руху

16 червня 2025 року суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., ознайомившись із матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про стягнення аліментів,

встановив:

06 червня 2025 року до суду за підсудністю з Південного районного суду міста Кам`янського, відповідно до ухвали суду від 09 травня 2025 року, надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про стягнення аліментів, в якому позивач просить стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, проте не довше періоду перебування ОСОБА_3 на вихованні у сім`ї ОСОБА_1 .

Вказані позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2022 року і до теперішнього часу перебуває на вихованні у його сім`ї, що підтверджується наказом Служби у справах дітей Кам`янської міської ради №43ТВ від 09 серпня 2022 року про її тимчасове влаштування.

Позивач зазначає, що з початком збройної агресії Російської Федерації та веденням бойових дій на території Херсонської області, мати дитини ОСОБА_4 залишилася на окупованій території та втратила можливість утримувати дитину, у зв`язку з чим фактичне утримання та забезпечення потреб дитини здійснюється виключно позивачем ОСОБА_1 .

Позивач також посилається на те, що аліменти, раніше присуджені на користь матері у справі № 647/3341/19, фактично не можуть бути використані на утримання дитини, оскільки і виконавче провадження, і сама мати перебувають на непідконтрольній Україні території, а батько дитини ОСОБА_2 не бере жодної участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні.

У зв`язку з викладеним позивач вважає, що саме він, як фактичний утримувач дитини, має право на отримання аліментів на її користь, відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ЦПК України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає вона вимогам, встановленим статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вказані вимоги представником позивача не дотримані з огляду на те, що у позовній заяві не наведено обґрунтування того, чому аліменти, які вже були присуджені судовим рішенням і підлягають стягненню з відповідача на утримання тієї ж самої дитини, повинні бути повторно стягнуті за новим позовом.

Як вбачається з викладених позивачем обставин, заочним рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 23 січня 2020 року у справі № 647/3341/19 з ОСОБА_2 вже присуджено аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини ОСОБА_4 .

Натомість у позовній заяві не наведено пояснень, чому в умовах існування чинного судового рішення, що підлягає виконанню, аліменти мають бути вдруге присуджені з тієї ж особи за тим же зобов`язанням щодо тієї ж самої дитини, що суперечить принципу єдності зобов`язання та правової визначеності. Позивачем не наведено жодного правового чи фактичного обґрунтування необхідності повторного судового стягнення аліментів у повному обсязі, ані пояснень щодо правового статусу вже наявного рішення та його подальшого виконання.

Посилання представника позивача на фактичне невиконання рішення суду про стягнення аліментів з огляду на те, що мати дитини перебуває на тимчасово окупованій території, а виконавче провадження не може бути здійснене, не є належним та допустимим обґрунтуванням необхідності повторного пред`явлення аналогічного позову до того самого боржника щодо тієї ж дитини.

Факт об`єктивних перешкод у виконанні судового рішення сам по собі не припиняє дії такого рішення і не створює нових матеріально-правових підстав для повторного стягнення аліментів. Законодавець передбачив належний процесуальний механізм реагування у такій ситуації шляхом звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України.

Згідно з положеннями цієї статті, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд за заявою заінтересованої особи має право замінити таку сторону її правонаступником, у тому числі новою особою, яка фактично здійснює утримання дитини. Це забезпечує правонаступництво у рамках уже ухваленого рішення, без необхідності повторного розгляду тотожних вимог по суті.

З огляду на вказане, представнику позивача належить визначитись із ефективним способом реалізації інтересів позивача та дитини, яка перебуває на його утриманні, з урахуванням того, що аліменти на утримання цієї ж дитини вже присуджені чинним судовим рішенням, яке не втратило законної сили. У разі підтримання первісно заявленої вимоги належить надати належне правове обґрунтування можливості повторного стягнення аліментів з особи, з якої вони вже стягуються на підставі чинного судового рішення, зокрема, з урахуванням принципу індивідуальності аліментного зобов`язання, заборони подвійного виконання одного й того ж обов`язку, а також із посиланням на відповідні норми матеріального та процесуального права, які допускають існування паралельних рішень щодо одного й того ж платника аліментів на користь різних осіб за тим самим обсягом зобов`язань.

За відсутності такого обґрунтування позовна заява не може бути прийнята до розгляду в поданому вигляді через невідповідність вимогам пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Одночасно суд роз`яснює, що інститут залишення позову без руху спрямований на вжиття судом заходів щодо належної реалізації учасниками справи їх процесуальних прав, створення умов для ефективного захисту їх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, виправлення допущених помилок на ранній стадії розгляду справи, які в подальшому із формальних причин можуть унеможливити забезпечити своєчасний та справедливий розгляд справи.

З урахуванням надмірного судового навантаження у Великоолександрівському районному суді Херсонської області, пов`язаного із кількістю працюючих суддів та визначеною територіальною підсудністю судових справ: Бериславського районного суду Херсонської області, Високопільського районного суду Херсонської області, Іванівського районного суду Херсонської області, Скадовського районного суду Херсонської області, Каланчацького районного суду Херсонської області, Чаплинського районного суду Херсонської області Великоолександрівському районному суду Херсонської області дана ухвала винесена поза передбачений для цього процесуальний строк.

На підставі вищенаведених положень ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів для виправлення недоліків з дня отримання ним копії ухвали суду, яка підлягає виконанню шляхом подання позивачем до суду заяви про усунення недоліків із наведенням відповідних пояснень та обґрунтувань.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ________________ О.О. Сікора