"12" червня 2025 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

м.Харків

Холодногірський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Петрової Н.М.

за участю секретаря судового засідання Падалка Д.В.

прокурора Хмельницького І.В.

представника заінтересованої особи Погудіної Д.О.

представника Харківської міської ради Рєзанова А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву керівника Київської окружної прокуратури м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі: Харківської міської ради, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2024 до Холодногірського районного суду м.Харкова надійшла заява керівника Київської окружної прокуратури м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради, заінтересована особа: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою, в якій він просить суд визнати спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з 28/100 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою та передати її у власність Харківської міської територіальної громади в особі ХМР.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що у 2021 році Київською окружною прокуратурою м. Харкова подано до Жовтневого районного суду м. Харкова позов в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України до ОСОБА_3 про визнання права власності, витребування нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2023 провадження у справі №639/1462/21 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв?язку зі смертю відповідача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відсутністю правонаступників (спадкоємців померлої особи).

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП) встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на праві спільної часткової власності належали 28/100 вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу №153 від 17.01.2014.

Згідно з актовим записом про смерть №26395 від 16.12.2021, виданим ВДРАЦС у м. Харків Східного МУ МЮ (м. Харків), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інша частка квартири АДРЕСА_3 , у розмірі 72/100 належить на праві приватної спільної сумісної власності - ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 з 25.05.2005 на підставі свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 20.11.2003.

Станом на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно наданих нотаріальною конторою інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 27.01.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти і спадкові договори відсутні. Також, як слідує з ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2023 у справі N? 639/1462/21, судом витребувано з Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради довідку про склад сім?ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на момент смерті ОСОБА_3 за вищевказаного адресою був зареєстрований ОСОБА_3 . Інша частка цієї квартири, 72/100, за даними ДРРП належить на праві приватної спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 25.05.2005 на підставі свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 20.11.2003. Отже, особи, які у встановлений законом строк прийняли спадщину післ смерті ОСОБА_3 , відсутні.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 04.07.2024 відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження (а.с.21).

Ухвалою суду від 23.09.2024 залучено в якості заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що останні були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняли спадщину (а.с.53-54).

Ухвалою суду від 24.10.2024 заяву керівника Київської окружної прокуратури м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі: Харківської міської ради, заінтересована особа: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду. Роз`яснено заявнику право подати позов на загальних підставах (а.с.61-63).

Постановою Харківського апеляційного суду від 30.03.2025 апеляційну скаргу керівника Київської окружної прокуратури м.Харкова задоволено, скасовано ухвалу суду від 24.10.2024, справу направлено до суду для продовження розгляду (а.с.129-135).

Ухвалою Холоногірського районного суду м.Харкова від 11.04.2025 поновлено провадження у даній справі (а.с.143)

Прокурор Хмельницький І.В., який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про підтримання вимог заяви, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с.167-168).

Представник Харківської міської ради Рєзанов А.Б. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та ухвалити законне та обґрунтоване рішення (а.с.164-166).

Представник заінтересованої особи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Погудіна Д.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв від неї на адресу суду не надходило.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв від них на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.211 КПК України, суд ухвалив розглядати справу у відсутності заінтересованих осіб, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом пункту 8 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, вказані положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафiв.

У рішенні «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 (п.53), Європейський Суд з прав людини наголошує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. При визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (вказане випливає зі змісту рішень у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року).

За приписами статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншим законами.

Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Положеннями ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Згідно статей 337, 338 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2021 року до Жовтневого районного суду м.Харкова звернувся керівник Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача: Державне підприємство «Державне художньо-творче виробниче підприємство» про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.04.2023 провадження у даній цивільній справі №639/1462/21 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_4 13.10.2021 та відсутністю правонаступників (спадкоємців померлої особи) (а.с.18-19).

09.06.2023 керівник Київської окружної прокуратури м.Харкова звернувся до Харківської міської ради з повідомленням в порядку ч.4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» щодо надання інформації вжиття заходів цивільно-правового характеру, в тому числі подання заяви до суду відносно 28/100 квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно запропоновано ХМР самостійно захистити інтереси держави шляхом пред`явлення відповідної заяви (а.с.9-10).

Згідно копії актового запису про смерть №26395 від 16.12.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-12).

Відповідно копії договору купівлі -продажу від 17.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прокопенко А.В. за № 153, ОСОБА_3 придбав 28/100 квартири АДРЕСА_3 (а.с.14).

Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №384612634 від 27.06.2024 ОСОБА_3 належало 28/100 квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу за №153 виданого 17.01.2014 державним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (а.с.16-17).

Відповідно копії листа Державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори №141/01-16 від 27.01.2023 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіти/спадкові договори відсутні (а.с.15).

Аналогічне підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71290571 від 27.01.2023 та копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №71290678 від 27.01.2023 (а.с.16-17).

Осіб, які були зареєстровані або фактично проживали з померли за цією адресою, та які могли прийняти спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, судом не встановлено.

Відомості щодо інших осіб, що зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Тобто особи, які у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні.

Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки в судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджено відсутність спадкоємців за законом та за заповітом, які б в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тому наявні підстави для визнання спадщини у виді 28/100 квартири АДРЕСА_3 - відумерлою та про передачу її у власність Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 13, 76-81, 265, 293, 294, 334-338 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Київської окружної прокуратури м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з 28/100 квартири АДРЕСА_3 .

Передати відумерлу спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з 28/100 квартири АДРЕСА_3 , у комунальну власність Харківської міської територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: керівник Київської окружної прокуратури м.Харкова - Едуард Новіков (61052, м.Харків, вул.Сумська, 76)

в інтересах держави в особі Харківської міської ради (адреса місцезнаходження: м-н. Конституції, 7, м. Харків, 61003, );

Заінтересована особа: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса місцезнаходження: м-н. Конституції, 16, м. Харків, 61003, ),

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 12.06.2025.

Суддя Наталя ПЕТРОВА