Справа № 530/1335/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12.06.2025 року м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. ,з участю секретаря судового засідання Стрілець Л.Г. . розглянувши цивільну справу у м. Зіньків за позовною заявою ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради , третя особа яка не заявляє самостійних вимог виконавчий комітет Зіньківської міської ради в особі відділу державного архітектурно будівельного контролю , про визнання права власності , -

у с т а н о в и в:

До Зіньківського районного суду 27.06.2024 року звернувся позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Тараненко С.О. із позовом до Зіньківської міської ради в особі відділу державного архітектурно будівельного контролю , про визнання права власності та з уточненням позовних вимог прохав визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на самочинно збудовані прибудови до житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 який розташований на земельній ділянці загальною площею 0, 1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд .

З позовної заяви вбачається, що 03 вересня 1997 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі продажу зареєстрований в комунальному підприємстві Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про що свідчить реєстровий напис від 4 вересня 1997 року. 18 серпня 2020 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив 3/5 частини будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі продажу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить Витяг № 310176990 від 19.09.2022 року. 10 грудня 2021 року Рішенням десятої сесії восьмого скликання Зіньківської міської ради Полтавської області ОСОБА_4 безоплатно передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер :50:006:0092) загальною 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 із земель житлової забудови комунальної власності Зіньківської міської ради. Будучи власником житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за відсутності документа, який дає право на виконання будівельних робіт, виконав будівельні роботи з реконструкції житлового будинку та побудував два гаража за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає , що введення в експлуатацію самочинно реконструйованого житлового будинку та збудованих двох гаражів можливе лише на підставі подання декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, в порядку передбаченому пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750), за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно звіту 803-73 про проведення технічного обстеження складеного приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 05.06.2024 року за результатами проведення технічного обстеження об`єкта: житлового будинку літ. А-1, нове будівництво гараж літ. Л, гараж літ. Н за адресою: АДРЕСА_1 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію то право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, самочинно реконструйований житловий будинок та збудовані два гаража, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає прийняттю в експлуатацію лише після визнання на нього права власності у судовому порядку, тому звернувся до суду .

Сторона відповідача прохала залучити у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог виконавчий комітет Зіньківської міської ради в особі відділу державного архітектурно будівельного контролю , ухвалою від 06.11.2024 року клопотання було задоволено Третя особа виконавчий комітет Зіньківської міської ради в особі відділу державного архітектурно будівельного контролю у відзиві вказали, що підстав для задоволення позову немає, оскільки сторона позивача не виконали процедуру передбачену законодавством та не звернулись до відділу із заявою для введення в експлуатацію прибудови та гаража в порядку передбаченого розділом третім Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних ( садибних) житлових будинків , садових , дачних будинків , господарських ( присадибних) будівель і споруд сільськогосподарського призначення , що за класом наслідків ( відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками ( ССІ) , збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт , затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 158 від 04.07.2018 року .

Ухвалою судді від 27.06.2024 року було відкрите провадження по справі та призначено підготовче судове засідання , 24.10.2024 року позивач подав уточнені позовні вимоги , ухвалою суду були прийняті уточнені позовні вимоги. Ухвалою суду від 06.11.2024 року за клопотанням сторони відповідача у справу був залучений в якості третьої особи виконавчий комітет Зіньківської міської ради в особі відділу державного архітектурно будівельного контролю. Ухвалою суду від 05.02.2025 року суд зобов`язав відділ ДАБК виконавчого комітету Зіньківської міської ради провести позапланову перевірку з підстав передбачених абзацом 5 п. 7 Порядку здійснення ДАБК затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 щодо об`єкту нерухомого майна ( а.с. 141) , ухвалою суду від 16.01.2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду .

Сторона позивача в судове засідання 12.06.2025 року не з`явилась , надали до суду заяву в якій прохали справу розглянути у їх відсутність , підтримали позовні вимоги , сторона відповідача надали до суду заяву в якій вказали що покладаються на розсуд суду та прохали розглянути справу у їх відсутність , третя особа повідомлена належним чином , в матеріалах справи є письмові пояснення та надали лист в якому зазначили , що позовні вимоги визнають частково .

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради , третя особа яка не заявляє самостійних вимог виконавчий комітет Зіньківської міської ради в особі відділу державного архітектурно будівельного контролю , про визнання права власності - підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено , що позивачем по справі є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 4) , позивач зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 ( а.с. 5) 03 вересня 1997 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі продажу зареєстрований в комунальному підприємстві Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про що свідчить реєстровий напис від 4 вересня 1997 року.( а.с. 9) , 18 серпня 2020 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив 3/5 частини будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі продажу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить Витяг № 310176990 від 19.09.2022 року. ( а.с. 7-8) , нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав ( а.с. 9-10) , 10 грудня 2021 року Рішенням десятої сесії восьмого скликання Зіньківської міської ради Полтавської області ОСОБА_1 безоплатно передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер :50:006:0092) загальною 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 із земель житлової забудови комунальної власності Зіньківської міської ради та проведена державна реєстрація ( а.с. 11-14) , відповідно до технічного паспорта від 17.01.2024 року характеристика будинку садибного типу складається з житлового будинку ( літ. -А1) , прибудова ( літ а-4) , прибудова ( літ. а-5) , погріб вхідний ( а.с. В) , сарай ( літ.-Г) , сарай ( літ.-Д) , альтанка ( літ. И) , гараж ( літ.-Л) ,гараж ( літ.- Н) , вбиральня ( літ. М) , трубопровід ( літ-К) , ворота огорожі № 2, огорожа № 3, у примітці зазначені самовільні побудови ( а.с. 15-18) , Згідно звіту 803-73 про проведення технічного обстеження складеного приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 05.06.2024 року за результатами проведення технічного обстеження об`єкта: житлового будинку літ. А-1, нове будівництво гараж літ. Л, гараж літ. Н за адресою: АДРЕСА_1 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.( а.с. 19-25) , відповідно до звіту про оцінку майна , ринкова вартість складає 456 000 ( а.с. 28-29) , відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про неможливість введення в експлуатацію самочинно збудованого об`єкту через подання декларації по амністії виконавчого комітету Зіньківської міської ради відділ державного архітектурно- будівельного контролю апарату виконавчого комітету Зіньківської міської ради 44123741 вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено і повернуто на доопрацювання ( а.с. 99-108) , ухвалою суду від 05.02.2025 року суд зобов`язав відділ ДАБК виконавчого комітету Зіньківської міської ради провести позапланову перевірку самочинно збудованого нерухомого майна з підстав передбачених абзацом 5 п. 7 Порядку здійснення ДАБК затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 щодо об`єкту нерухомого майна ( а.с. 141), до справи долучений акт складений відділом ДАБК апарату виконавчого комітету Зіньківської міської ради від 20.02.2025 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності , будівельних норм, стандартів і вимог законодавства на об1єкті реконструкція житлового будинку ( літА-1) за рахунок прибудови ( літ.а4) , прибудови ( літ.а-5) , нове будівництво гаража ( літ. Н) , за адресою АДРЕСА_1 замовник ОСОБА_1 ( а.с. 156-163) припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм , державних стандартів і правил від 20.02.2025 року ( а.с. 164-165) , копія протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ( а.с. 166-167) , копія постанови про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 винесеною відділом ДАБК виконавчого комітету Зіньківської міської ради яким притягнуто позивача по справі до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 96 КУпАП у виді штрафу у сумі 5950 гривень ( а.с. 168-170) , копія постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення ( а.с. 171)

Будучи власником житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за відсутності документа, який дає право на виконання будівельних робіт, виконав будівельні роботи з реконструкції житлового будинку та побудував два гаража за адресою АДРЕСА_1 , введення в експлуатацію самочинно реконструйованого житлового будинку та збудованих двох гаражів можливе лише на підставі подання декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, в порядку передбаченому пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750), за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно звіту 803-73 про проведення технічного обстеження складаного приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 05.06.2024 року за результатами проведення технічного обстеження об`єкта: житлового будинку літ. А-1, нове будівництво гараж літ. Л, гараж літ. Н за адресою: АДРЕСА_1 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію то право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як зауважила ВП ВС, можливі способи захисту прав особи власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, прямо визначені ст. 376 ЦК України. Якщо позивач прагне захистити свої права, порушені внаслідок самочинного будівництва, він має право звернутися до суду з позовною вимогою, сформульованою відповідно до положень частин 4 або 5 ст. 376 ЦК України. Тобто позивач у справі може подати позов про визнання права власності на спірний об`єкт нерухомості (ч. 5 ст. 376 ЦК України) Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК)та землекористувачі(стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. У пункті 12 зазначеної вище Постанови також передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 зазначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).У частині четвертій статті 373 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Право власника на забудову земельної ділянки здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України.Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З огляду на спеціальне застереження, наведене у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148).

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та правил.

На підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, яка перебуває у власності особи, за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проєктною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Держава гарантує, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проєктів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням норм і правил; розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через медіа громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об`єктів; участь громадян, об`єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об`єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством (стаття 5 Закону України "Про основи містобудування").

При вирішенні спору про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачені статтями 26, 29-31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частини п`ятої стаття 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").Частиною другою статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.Частиною восьмою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Аналогічна норма закріплена у пункті 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461.Відповідно до статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності", пункту 3 Порядку № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (крім анулювання (скасування) документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пункті.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 року № 1340 "Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду", яка набрала чинності 30 грудня 2020 року, утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ), затверджено Положення про ДІАМ.Пунктом 1 Положення про ДІАМ визначено, що ДІАМ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з пунктом 3 Положення про ДІАМ основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме: підготовка та внесення на розгляд Міністра пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду; здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, архітекторами та іншими проектувальниками, підрядниками, експертами, експертними організаціями та відповідальними виконавцями робіт, інженерами-консультантами, власниками будівель та лінійних споруд вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт; здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил територіальними органами ДІАМ, уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності; ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

ДІАМ відповідно до покладених на неї завдань видає дозволи на виконання будівельних робіт, реєструє повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта або відмовляє в їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію) (підпункти 15-2, 15-3 пункту 4 Положення про ДІАМ).

Підпунктом 11 пункту 6 Положення про ДІАМ передбачено, що ДІАМ для виконання покладених на неї завдань має право проводити претензійно-позовну роботу, звертатися до суду з позовами щодо захисту своїх прав та законних інтересів. ДІАМ здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення про ДІАМ).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 року № 960 "Питання Державної інспекції архітектури та містобудування", яка набрала чинності 15 вересня 2021 року, Кабінет Міністрів України вирішив погодитися з пропозицією Міністерства розвитку громад та територій про можливість здійснення ДІАМ повноважень і виконання функцій з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Цією постановою визнано такою, що втратила чинність постанову Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України" та інші пов`язані з нею постанови.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.З огляду на спеціальне застереження, наведене у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 вересня 2021 року у справі№ 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148). Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.Вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та правил.

На підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, яка перебуває у власності особи, за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проєктною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України).Відповідно до статті 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Держава гарантує, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проєктів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням норм і правил; розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через медіа громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об`єктів; участь громадян, об`єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об`єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством (стаття 5 Закону України "Про основи містобудування").При вирішенні спору про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачені статтями 26, 29-31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частини п`ятої стаття 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"). Частиною другою статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.Частиною восьмою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Аналогічна норма закріплена у пункті 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461.Відповідно до статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності", пункту 3 Порядку № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Судом установлено, що після здійснення самочинного будівництва ОСОБА_1 11.11.2024 року подав до ДІАМ звернення, у якому просив надати інформацію про можливість введення в експлуатацію відповідного об`єкта нерухомості без наявності рішення суду про визнання права власності на відповідний об`єкт; надати інформацію щодо процедури узаконення, визнання права власності та введення в експлуатацію самочинно зведеної/реконструйованої будівлі; надати інформацію чи являється звернення громадян належним способом звернення до контролюючого органу (ДІАМ) . У відповідь на подану заяву ДІАМ детально роз`яснила позивачу встановлений нормативно-правовими актами порядок прийняття в експлуатацію збудованого об`єкту, із посиланням на положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2011 року № 461., тобто звернувся до компетентного органу державного архітектурно-будівельного контролю про прийняття самочинно збудованого об`єкту до експлуатації. Проте подана декларація була повернута на доопрацювання на підставі неподання документів, необхідних для прийняття рішень, оскільки зазначений у наданих документах рік завершення будівництва суперечить вимогам абзацу першого пункту 9 Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"

Відповідно до 19-21 Порядку № 461 у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Враховуючи, що самочинно збудовані споруди позивачем , як було встановлено судом, придатні для надійної та безпечної експлуатації, та проведено позапланову перевірку з підстав передбачених абзацом 5 п. 7 Порядку здійснення ДАБК затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 щодо об`єкту нерухомого майна тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову .

Роз`яснити позивачу , що він зобов`язаний подати заяву ( декларацію) до органу ДАБК для введення в експлуатацію прибудови літера а3 до житлового будинку А-1 та гаража літ. Л в порядку передбаченого розділом ІІІ Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних садибних житлових будинків садових , дачних будинків , господарських присадибних будівель і споруд , що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт , затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 158 від 03.07.2018 року

Керуючись статтями 331, 376 ЦК України, статтями 12, 81, 247, 263-265, 280-289, ст. 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право приватної власності на самочинно збудовані прибудови (позначені літерами а5,а4,а3), кухню (позначену № 1-5 площею 14,3 м2, позначену № 2-5, площею 18,7 м2), санвузол (позначений № 1-6, площею 5,6 м2), коридор (позначений № 2-4, площею 8,6 м2) до житлового будинку (позначеного літерою А-1), Гараж (позначений літерою Л), Гараж (позначений літерою Н) до житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці (кадастровий номер :50:006:0092), загальною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через протягом тридцяти днів

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області О.В. Ситник