Справа № 308/8552/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій (в тому числі поділ, виділ, частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, прийняття об`єктів в експлуатацію), накладення арешту, заборони відчуження, на наступне майно:

- торгова будівля загальною площею 33.6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :19:001:0260 площею 0.0041 га за адресою АДРЕСА_1 ; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 184,1 кв.м. разом із надвірними допоміжними будівлями та спорудами (гараж з мансардною, літній будиночок);

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0291 площею 0.0195 га за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0290 площею 0.0285 га за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- кафе-магазин загальною площею 158,23 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

- незавершене будівництво ІІ-га черга реконструкції кафе-магазина під готель з вбудованими приміщеннями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , площею 345 кв.м.;

- легковий автомобіль марки CITROEN модель С4 2008 р.в., ДНЗ НОМЕР_1 червоного кольору.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заявником подано позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Вказані у заяві об`єкти нерухомого та рухомого майна є об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були придбані ними спільно у період шлюбу, проте право власності на них було зареєстровано на ОСОБА_2 . Отже у заявника є побоювання, що ОСОБА_2 може відчужити зазначенні об`єкти з метою ухилення від їх поділу.

На підтвердження заявленого вказав, що заявнику стало відомо із ДРРПНМ, що ОСОБА_2 , будучи титульним власником земельної ділянки з кадастровим номером :26:002:0009 площею 0.0480 га за адресою АДРЕСА_2 (яка була придбана під час шлюбу у 2006 році), без згоди та відома заявника (позивача) здійснила поділ земельної ділянки, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя на дві окремі земельні ділянки:

земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0291 площею 0.0195 га за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; зареєстровано за ОСОБА_2

земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0290 площею 0.0285 га за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; зареєстровано за ОСОБА_2 .

Також вказав, що у 2016 році позивачем у справі розпочато реконструкцію кафе-магазина під готель з вбудованими комерційними приміщеннями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується декларацією про початок будівельних робіт №ЗК 47 від 28.11.2016 року. Вказана реконструкція завершена у 2020 році, з того часу жодних будівельних робіт на об`єкті не проводились, після проведеної реконструкції об`єкт не зданий в експлуатацію.

Відповідачка не вживала відповідних заходів до введення спірного новоствореного об`єкта нерухомого майна в експлуатацію та оформлення права власності на цей будинок у встановленому законодавством порядку, щоб уникнути поділу будинку, як спільного сумісного майна подружжя.

Вважає, що на даний час, ОСОБА_2 вчиняє дії по введенню побудованого позивачем за власні кошти нерухомого майна в експлуатацію, з метою проведення державної реєстрації права власності за собою після розірвання шлюбу, тобто намагається у незаконний спосіб позбавити права власності співвласника.

Просив врахувати суд, що ОСОБА_2 , вживаються активні дії щодо приховання майна, яке було набуто у шлюбі, та яке в силу закону є об`єктом права спільної сумісної власності. Зокрема, ділиться земельна ділянка із присвоєнням двох окремих кадастрових номерів, формується пакет документів для здачі об`єкту в експлуатацію, з метою реєстрації права власності після розірвання шлюбу та формування висновку у стороннього спостерігача, що майно набуто у особисту приватну власність.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання в майбутньому рішення суду у разі задоволення позову та ускладнити ефективний захист прав заявника.

Також звернув увагу суду, що обраний позивачем захід забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності відповідача, а також не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Крім того, ч. 3 ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно вимог п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Так, судом встановлено, що заявником було подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову, враховуючи те, що предметом позову, який перебуває в провадженні суду є поділ спільного майна подружжя, суд, виходячи з принципів здійснення цивільного судочинства, співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, вважає, що позивачем обрано правильний та допустимий спосіб забезпечення позову, який є взаємопов`язаний з позовними вимогами, а тому заява підлягає задоволенню. Невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог. При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Слід зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси відповідача. Останній не позбавлений права у будь-який момент звернутися до суду за скасуванням заходів забезпечення позову та навести свої доводи з цього приводу, які будуть предметом ретельного дослідження суду.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову задовольнити.

У порядку забезпечення позову, до вирішення справи по суті, вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій (в тому числі поділ, виділ, частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, прийняття об`єктів в експлуатацію), накладення арешту, заборони відчуження на наступне майно:

- торгова будівля загальною площею 33.6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :19:001:0260 площею 0.0041 га за адресою АДРЕСА_1 ; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 184,1 кв.м. разом із надвірними допоміжними будівлями та спорудами (гараж з мансардною, літній будиночок);

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0291 площею 0.0195 га за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0290 площею 0.0285 га за адресою АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- кафе-магазин загальною площею 158,23 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

- незавершене будівництво ІІ-га черга реконструкції кафе-магазина під готель з вбудованими приміщеннями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , площею 345 кв.м.;

- легковий автомобіль марки CITROEN модель С4 2008 р.в., ДНЗ НОМЕР_1 червоного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.О. Шепетко