Справа № 296/2855/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить:

- скасувати у Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,0346 га з кадастровим номером :07:001:0229, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати у Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,0338 га з кадастровим номером :07:001:0230, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Світин.

В обґрунтування позову послався на те, що на підставі рішення суду від 01.09.2020 року по справі №278/1659/21 було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області та право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:001:0229 та :07:001:0230 припинено, проте державна реєстрація вказаних земельних ділянок не була скасована, що не дозволяє позивачу реалізувати своє право на оформлення земельної ділянки.

Позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області з проханням скасувати в ДЗК реєстрацію спірних земельних ділянок, однак у відповідь отримав лист, з якого вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

10.06.2024 року судом було отримано відзив на позовну заяву від ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, у якому представник заперечувала проти задоволення позову, аргументуючи це тим, що ГУ Держгеокадастру у Житомирській області є неналежним відповідачем у даній справі, адже жодним чином останнім не порушено права позивача. Також посилалися на те, що у позовній заяві не було зазначено які саме права чи інтереси позивача були порушені діями ГУ Держгеокадастру у Житомирській області. Вказувала на те, що вимоги щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок повинні були вирішуватися саме під час розгляду справи, а права позивача були фактично порушені представником Оліївської сільської ради Житомирської області та громадянином ОСОБА_2 Відповідно, не вважає правомірним та справедливим стягнення з них судових витрат по справі (а.с. 50-51).

Від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач наполягає на ухваленні судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки (а.с. 57-61).

Ухвалою суду від 10.02.2025 року судом було постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 67).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0338 га з кадастровим номером :07:001:0230 та земельної ділянки загальною площею 0,0346 га з кадастровим номером :07:001:0229 (а.с. 19-22).

Рішенням суду було визнано недійсним рішення шостої сесії шостого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.04.2011 року в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0229, площею 0,0346 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 43956318 від 09.11.2018 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0229, площею 0,0346 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (запис про право власності 28834595 від 06.11.2018 року); визнано недійсним рішення шостої сесії шостого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.04.2011 року в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0230, площею 0,0338 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Світин; скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43955779 від 09.11.2018 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0230, площею 0,0338 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Світин за ОСОБА_2 (запис про право власності 28834039 від 06.11.2018 року) (а.с. 14-18).

Позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області з проханням вчинити дії стосовно скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :07:001:0229 та :07:001:0230 в Державному земельному кадастрі відповідно до рішення Житомирського районного суду від 01.09.2022 року, оскільки їх наявність порушує його права на оформлення прав на земельну ділянку, якою позивач користується та на якій знаходиться його нерухоме майно (а.с. 13).

01.02.2024 року ГУ Держгеокадастру у Житомирській області спрямовано листа, у якому вказано, що у вищевказаному рішенні суду не зазначено вимог щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок, державним кадастровим реєстратором який здійснює таку реєстрацію, адже у останнього відсутні законні підстави для скасування державної реєстрації даних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі (а.с. 23-24).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованих 09.11.2022 року земельні ділянки :07:001:0229 та :07:001:0230 значаться за ОСОБА_2 , а право власності припинено (а.с. 19-22).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах її повноважень.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» - земельній ділянці присвоюється державний кадастровий номер, який є ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і який скасовується лише в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» та ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Разом з тим суд наголошує на наступному.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та ухвалення рішення судом першої інстанції).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

У постанові Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у справі № 607/21758/19 зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області слід відмовити, з наведених вище мотивів та підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 саме до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки вказаним відповідачем не порушено прав позивача.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мезенцев О.О., до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік