Справа № 573/880/25
Номер провадження 2/573/281/25
13 червня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області у складі: головуючої судді Терещенко О.І.,
з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,
розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії,
Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства вказану суму боргу, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 14.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача ТОВ «МАКС КРЕДИТ» адвокат Тисячник Р.Р. у судове засідання не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, відзив не подав. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, якій судова повістка вручена належним чином (а. с. 51).
Відповідно до п. 1.1, 2.10 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та комісію за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредитодавець зобов`язаний надати Кредит у дату надання/видачі кредиту: "15"грудня 2024 р. Сума Кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6000.00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.3. нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів у розмірі Суми кредиту з поточного рахунку Кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом Строку дії кредитної лінії. Нарахування Комісії здійснюється одноразово в момент укладання Договору, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту.
Відповідно до п. п. 3.5, 3.6 договору, позичальник зобов`язаний здійснити оплату нарахованої комісії в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: «10» грудня 2025р, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: «10» грудня 2025р.
Відповідно до п. 2.2. договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». З метою укладання цього Договору Кредитодавець надсилає Позичальнику одноразовий(і) ідентифікатор(и) погодженим із Позичальником засобом зв`язку, зокрема в месенджер (Viber та/або Telegram), прив`язаний до фінансового номеру клієнта, та/або на електронну пошту Позичальника та/або шляхом надсилання SMS повідомлення на фінансовий номер Позичальника та/або шляхом введення останніх чотирьох цифр номера, з якого Кредитодавцем здійснюється дзвінок на фінансовий номер Позичальника. Позичальник підтверджує, що жоден з цих способів не є пріоритетним для нього. Кредитодавець має право у кожному конкретному випадку надсилати одноразовий ідентифікатор одним із погоджених Позичальником засобів зв`язку, що технічно доступні для реалізації підписання кожного документу, пов`язаного з укладанням цього Договору.
На заяві про прийняття пропозиції, паспорті споживчого кредиту та останній сторінці договору позичальником зазначений ОСОБА_1 і вказано, що договір підписаний ним 15.12.2024 о 09:59:45 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
15.12.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» через ТОВ «ПрофітГІД» перерахувало ОСОБА_1 на платіжну картку НОМЕР_2 визначену договором суму - 6000 грн (а. с. 18 зв.)
Сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10121629 від 15.12.2024 підтверджується детальним розрахунком заборгованості ТОВ «МАКС КРЕДИТ» станом на 30.01.2025 (а. с. 18) та витребуваною судом інформацією з АТ КБ «Приват Банк» щодо перерахування коштів 15.12.2024 у сумі 6000 грн на емітовану на ім`я ОСОБА_1 карту № НОМЕР_3 (а. с. 55).
Відповідно до п. 4.2.6. у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом, а також у повному розмір комісії.
Оскільки, відповідач не здійснив жодного платежу за наданою кредитною лінією, 30.01.2025 на його адресу направлено вимогу про дострокове повернення кредиту в порядку ч. 4 ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування» (а.с. 17).
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору).
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями у сумі 2400 грн по договору кредитної лінії №00-10121629 від 15 грудня 2024 року суд зазначає таке.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, суд вважає, що нарахування штрафних санкцій у сумі 2400 грн за невиконання грошового зобов`язання за період з 15.12.2024 по 30.01.2025 є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «МАКС КРЕДИТ» необхідно стягнути 9850 грн 80 коп заборгованості по кредитному договору, яка складається з 6000 грн з аборгованості за сумою кредиту, 2650 грн 80 коп прострочена заборгованість за процентами та 1200 грн заборгованіть за комісією.
Що стосується вимоги про стягнення 8000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов такого висновку.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч. ч., 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції становить 3000 грн.
Керуючись статтею 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» у задоволенні позовних вимог у частині стягнення із ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 2400 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя