Справа № 308/5979/21
У Х В А Л А

про розгляд заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

13 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

за участі представника заявника Афанасьєв М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» Афанасьєв М.Ю. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» Афанасьєв М.Ю. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Мотивуючи вимоги заяви вказує на те, що Ужгородським міськрайонним судом 18.06.2021 року у цивільній справі №308/5979/21 було винесено судовий наказ, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.06.2018 року по 30.04.2021 року в розмірі 9676,74 гривень (дев`ять тисяч шістсот сімдесят шість гривень, 74 коп.), 3 % річних у сумі 847,05 грн. (вісімсот сорок сім гривень, 05 коп.), інфляційні втрати у сумі 1974,05 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири гривні, 05 коп.). Окрім того стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» 227,00 (двісті двадцять сім гривень, 00 коп.) суму витрат з оплати судового збору.

Зазначає, що в установлений законом строк ними не було подано судовий наказ до примусового виконання, оскільки судовий наказ не був надісланий ТОВ «Наш-Добробут.» та не був вручений належним чином, у зв`язку з чим вони не мали об`єктивної можливості реалізувати право на примусове виконання рішення суду.

Як зазначає заявник про наявність даного судового наказу вони дізнались з відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 у цивільній справі №308/12108/23. Вважає, що наведені причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними, а тому на підставі вищенаведеного, у відповідності до ст.433 ЦПК України просить суд поновити строк для пред`явлення до виконання судового наказу Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2021 року у справі №308/5979/21 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут».

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» в судовому засіданні подану заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Просив суд задовольнити подану заяву.

Боржник ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника заявника, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.06.2021 року Ужгородським міськрайонним судом винесено судовий наказ, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.06.2018 року по 30.04.2021 року в розмірі 9676,74 гривень (дев`ять тисяч шістсот сімдесят шість гривень, 74 коп.), 3 % річних у сумі 847,05 грн. (вісімсот сорок сім гривень, 05 коп.), інфляційні втрати у сумі 1974,05 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири гривні, 05 коп.). Окрім того стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» 227,00 (двісті двадцять сім гривень, 00 коп.) суму витрат з оплати судового збору.

Судом встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» в частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень, 00 коп.) витрати на правничу допомогу .

В заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник зазначає, що стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» судовий наказ не отримував та не передавав для звернення його до виконання, що позбавило стягувача на право звернення судового рішення до виконання.

В матеріалах справи відсутні докази отримання ТОВ «Наш-Добробут.» судового наказу.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

З огляду на вищевикладене, при вирішенні питання про можливість поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, слід керуватися положеннями Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Стаття 431 ЦПК України визначає що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів : зокрема, судові накази.

Відповідно до ч. 1ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

На виконання наведеної норми, заявник має довести факт поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання .

Згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних, обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію, Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обовязок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

З огляду на те, що судовий наказ від 18.06.2021 року був опублікований в Єдиному державному реєстрі судових рішень в рамках чинного законодавства, заявник, який звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу не цікавився провадженням його справи, не вчиняв будь-яких дій для отримання інформації щодо відомого йому судового провадження де він є ініціатором судового розгляду суд приходить до висновку, що в задоволенні даної заяви необхідно відмовити. Окрім того, з комп`ютерної програми Д-3 судом встановлено, що 13.05.2022 року судовий наказ від 18.06.2021 року було доставлено до електронного кабінету заявника ТОВ «Наш-Добробут.».

Доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку звернення для пред`явлення виконавчого документа до виконання не знаходять свого підтвердження та не відносяться до обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи.

Заявник, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі; добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

За правилами ч.ч. 1, 5, 6, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявник не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В той же час, суд вважає за необхідне вказати заявнику на те, що якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут.» Афанасьєв М.Ю. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Бенца К.К.