Справа № 159/3267/25
Провадження № 2/159/1261/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з 19.07.2009 перебуває в шлюбі з відповідачем, у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В добровільному порядку згоди щодо утримання сина з відповідачем не досягнуто, самостійно забезпечити усі потреби дитини позивач не має можливості, відповідач є фізичною особою-підприємцем і має сталий дохід, тому з метою захисту прав та законних інтересів дитини, позивач просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 5000 гривень щомісячно.

Суд відкрив провадження у справі 22.05.2025, на підставі пункту 3 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Клімук О.С. позов підтримав, додатково пояснив, що Ковельському міськрайонному суді Волинської області також перебуває справа про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя. Представник вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим з точки зору вартості життя, та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Керуючись положеннями статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд вивчив матеріали справи і перейшов до стадії ухвалення рішення. Датою проголошення рішення є 17.06.2025.

Позов належить задовольнити частково з таких мотивів.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2009 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.07.2009).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 15.05.2025 сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Сторони в добровільному порядку не домовились про участь батька в утриманні неповнолітньої дитини, тому вимога про стягнення аліментів є підставною.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (статті 181, 184 СК).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563 гривень, від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Рекомендований розмір аліментів є орієнтиром для учасників суспільних відносин. Конкретний розмір визначається судом на підставі досліджених доказів.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розмір аліментів суд визначає з урахуванням найкращих інтересів дітей на підставі поданих сторонами доказів.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести необґрунтованість заявлених вимог.

Позивач не надала суду належних та достовірних доказів на підтвердження стану здоров`я дитини, розміру реальних витрат на її утримання.

Враховуючи дані про позивача та відповідача, вік дитини щодо якої порушене питання аліментів, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу, засобів і заходів для розвитку дитини, які є об`єктивно необхідними для забезпечення гарантованих потреб дітей, суд вважає необхідним призначити до стягнення аліменти на рівні 3000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На переконання суду з огляду на обсяг наданих доказів, такий розмір забезпечує справедливий баланс між інтересами дитини і обов`язком обох батьків брати участь в утриманні дитини.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення аліментів в меншому розмірі.

Суд зауважує, що відповідно до приписів статті 192 СК України розмір аліментів в подальшому може бути змінений за позовом однієї із сторін.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 19.05.2025.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнений на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7,18, 181,182, 184,191 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 17.06.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК