№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4872/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Жовноватюк В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року, ухвалене у складі судді Жовноватюк В.С., у м. Києві у справі № 760/20440/21 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повний текст якого складено 03 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що ОСОБА_1 є споживачами послуг з центрального опалення та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 01 травня 2018 року КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідач своєчасно не сплачував кошти за надані КП «Київтеплоенерго» послуги у зв`язку з чим, станом на 01 червня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 48 121,68 грн. Крім того, на підставі укладеного 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) та додатків до нього, КП «Київтеплоенерго» набуло права вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості, яка утворилась до 01 травня 2018 року у розмірі 8 612,33 грн. З урахуванням викладеного, КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 289,85 грн., заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 43 963,77 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 157,91 грн. та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року позов КП «Київтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 289,85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 43 963,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 157,91 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

В липні 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові КП «Київтеплоенерго». Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, не повно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що всупереч вимогам ст.ст. 6, 124 Конституції України, ст. 24, ч.5 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Солом`янський районний суд м. Києва не має статусу органу державної влади, а тому, ухвалені ним рішення є незаконними. Оскаржуване рішення було ухвалене у спосіб, що не передбачений ЦПК України. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що у КП «Київтеплоенерго» були відсутні повноваження встановлювати нарахування за послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води, а стягнення з нього коштів фактично відбувається на користь країни агресора. КП «Київтеплоенерго» не підтвердило наявності у нього правових підстав надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, та не надало належних доказів для встановлення фактичного надання ним послуг та обставини отримання ним тепла і його кількості. Позивач не надав Акт державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері теплопостачання та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії. Крім того, у нього відсутні будь-які укладені договори з КП «Київтеплоенерго», він не є споживачем теплової енергії, його квартира не приєднана через тепловий ввід до місцевої локальної теплової мережі. Також, зазначає, що даний спір не підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, ОСОБА_1 окремо подав до суду заяву про застосування позовної давності.

Хахановський А.В., який діє в інтересах КП «Київтеплоенерго», подав відзив на апеляційну скаргу. Просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

16 травня 2025 року ОСОБА_1 подав суду клопотання про зупинення провадження у справі до завершення розгляду Солом`янським районним судом справи №752/5434/25 за його позовом до ТОВ «Житлосервіс-Соломянка» про визнання протиправними дій щодо незаконного нарахування комунальних послуг.

Разом з тим, позивачем не доведено, що розгляд даної справи є неможливим до завершення розгляду вищезазначеної справи, з урахуванням того, що предметом розгляду в даній справі є стягнення заборгованості за опалення та централізованого постачання гарячої води за вимогами КП «Київтеплоенерго», а не ТОВ «Житлосервіс-Соломянка», і в рамках даної справи є неможливим встановлення всіх обставин, що мають значення для її розгляду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є споживачами послуг з центрального опалення та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладений договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку №2 до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до договору цесії КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 8 289,85 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн.

Також, як зазначило КП «Київтеплоенерго», ОСОБА_1 також має заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води.

З урахуванням викладеного, КП «Київтеплоенерго» порушило перед судом питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 289,85 грн., заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн., заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 43 963,77 грн., заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 157,91 грн. та витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог КП «Київтеплоенерго», стягнувши з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суд першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

До 01 травня 2018 року надання таких послуг здійснювало ПАТ «Київенерго». 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» був укладений договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії). За умовами договору ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» до дати укладення цього договору.

Будучи споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь КП «Київтеплоенерго».

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що КП «Київтеплоенерго» не підтвердило наявності у нього правових підстав надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, не надало належних доказів для встановлення фактичного надання ним послуг та обставини отримання ним тепла і його кількості, та акту державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері теплопостачання та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, оскільки ОСОБА_1 не було доведено ненадання КП «Київтеплоенерго» йому послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, або ж того, що такі послуги надаються іншими особами.

Відповідачем не спростовано належними та допустимим доказами правильності нарахування КП «Київтеплоенерго» заборгованості за вказані послуги, а також не надано власного розрахунку заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 та відсутність у нього будь-яких укладених договорів з КП «Київтеплоенерго», та на те, що його квартира не приєднана до місцевої локальної теплової мережі, оскільки ним не було наведено посилання на докази, які б вказували на те, що його квартира відключена від послуг з централізованого опалення. Сама по собі відсутність підписаного договору про надання житлово-комунальних послуг не свідчить про відсутність відносин між надавачем та споживачем відповідних послуг та не позбавляє надавача можливості стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг.

Також, колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що Солом`янський районний суд м. Києва не має статусу органу державної влади, у зв`язку з чим він вважає рішення незаконним.

Разом з тим, як було зазначено, ОСОБА_1 подав заяву про застосування позовної давності до вимог КП «Київтеплоенерго».

При цьому колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 копії позовної заяви та судової повістки, відповідно, у суду відсутні підстави для висновку, що він був обізнаним про судовий розгляд. У справі було ухвалено заочне рішення за відсутності відповідача.

Відтак, заява ОСОБА_1 про застосування наслідків пропуску строку позовної давності підлягає вирішенню апеляційним судом.

Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення лише заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилася, починаючи з 02 квітня 2017 року. Заборгованість, яка утворилася до вказаної дати стягненню не підлягає.

При цьому, КП «Київтеплоенерго» надало суду розрахунок заборгованості, нарахованої починаючи з 01 травня 2018 року і по 31 травня 2021 року (а.с. 7-8).

Розрахунку заборгованості, нарахованої до 01 травня 2018 року КП «Київтеплоенерго» суд не надало.

На підтвердження вимог про стягнення заборгованості до вказаної дати КП «Київтеплоенерго» надало лише копію договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), укладений 11 жовтня 2018 року з ПАТ «Київенерго», та додатку №1 до договору цесії, в якому зазначено про передачу КП «Київтеплоенерго» права вимоги до ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 8 289,85 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн. (а.с. 9, 10).

Водночас у вказаному додатку до договору взагалі не зазначено за який період була нарахована вказана заборгованість.

Тому, у колегії суддів відсутні підстави для висновку про те, що вказана заборгованість була нарахована в межах позовної давності.

При цьому КП «Київтеплоенерго» було ознайомлене із заявою ОСОБА_1 про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Київтеплоенерго» обмежився лише посиланням на те, що ним не пропущено строки позовної давності з урахуванням Закону України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Разом з тим, представник КП «Київтеплоенерго» не зазначив взагалі за який саме період була нарахована заборгованість за послуги, які надавало ще ПАТ «Київенерго», та не навів відповідних розрахунків.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» не підлягала стягненню заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 289,85 грн. та заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн.

Відтак, заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення із ОСОБА_1 вказаної заборгованості, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Відповідно, підлягає скасуванню і рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, зокрема, витрат по оплаті судового збору.

Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (78%) з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» підлягає стягненню 1 770,60 грн. судового збору (2270 х 78%).

Пропорційно до частини вимог, у задоволенні яких було відмовлено (22%) з КП «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 432,87 грн. судового збору ((605,60 грн. + 1362,00 грн.) х 22%).

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року скасувати в частині задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 289,85 грн. та заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн., та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8289,85 грн. та заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 322,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» 1 770,60 грн. судового збору.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 432,87 грн. судового збору.

В іншій частині заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді