Справа № 180/973/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Тананайської Ю.А., за участю секретаря Павлович Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Марганці цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, стягувач Акціонерне товариство «Ідея банк», боржник ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. звернулась до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Галицького районного суду м. Львова.

Подання обгрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. перебуває виконавче провадження №76778306 з примусового виконання виконавчого листа № 199/6637/22 виданого 17.10.2024 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованісті за кредитним договором в сумі 104941 гривня та суми понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2178 гривень 07 копійок.

13.12.2024 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі. Даною постановою зобов`язано боржника виконати рішення суду та в п`ятиденний термін подати декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням у відповідності до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник на виклик виконавця не з`явилась, витребуванні документи та пояснення не надала.

Боржник коштів на рахунках не має, не працює, право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Отже приватним виконавцем вжито заходів щодо доведення боржнику інформації про

відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим документом.

У зв`язку з викладеним приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України з метою виконання нею своїх зобов`язань.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилась, просила розглядати подання без її участі.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. перебуває виконавче провадження №76778306 з примусового виконання виконавчого листа № 199/6637/22 виданого 17.10.2024 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованісті за кредитним договором в сумі 104941 гривня та суми понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2178 гривень 07 копійок.

13.12.2024 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік тимчасового обмеження права громадянина України на виїзд з України, зокрема, коли громадянин Українивін ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Саме виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які виконавець зазначає у поданні.

Судом встановлено, що матеріали подання не містять доказів що боржник ухиляється від явки до виконавця, а також і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, насамперед, з метою невиконання зобов`язання, які саме дії буде неможливо вчинити приватному виконавцю при виїзді останньої за кордон.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Тому за наведених обставин суд вважає необхідним у задоволенні подання відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, стягувач Акціонерне товариство «Ідея банк», боржник ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: Ю. А. Тананайська