Провадження № 2/359/891/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Влащенко О.А., представника відповідача адвоката Дуднік Дубіняки Д.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль клопотання позивача ОСОБА_1 про визнання дій відповідача зловживан-ням процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування понесених додаткових витрат на санітарно-курортне лікування, медичні дослідження, придбання ліків та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 20 січня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до розгляду у загальному порядку по суті з викликом і повідомленням сторін.

29 квітня 2025 року від позивача до суду надійшло клопотання про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу. Клопотання обгрунтовано тим, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», в порушення вимог ст. 83, 197 ЦПК України, затягує розгляд справи та подає до суду нові клопотання і докази після закриття підготовчого провадження. При цього представник відповідача ні у відзиві на позов, ні у підготовчому судовому засіданні не повідомляв про наміри отримати та приєднати до матеріалів справи нові докази.

Позивач та його представник підтримали дане клопотання та просили задовольнити його.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ним подано лише один новий доказ після закриття підготовчого провадження у справі і даного доказу, на момент постановлення судом ухвали від 20 січня 2025 року, не існувало у відповідача.

Суд, заслухавши обгрунтування заявленого клопотання та думку сторін, прийшов наступного висновку.

Згідно . 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Права та обов`язки представника учасників справи визначені ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно ч. 3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, на учасників судового процесу та їх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Цивільне процесуальне законодавство України містить невичерпний перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Згідно ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловжи-вання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судачин-ства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст. 143 ЦПК України).

Види заходів процесуального примусу визначені у ч. 1 ст. 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Згідно ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяль-ності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених ч. 9 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Встановлено, що ухвалою суду від 20 січня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду у загальному порядку по суті з викликом і повідомленням сторін.

24 березня 2025 року представник відповідача адвокат Дуднік Дубіняка Д.І. подав через електронний суд новий доказ у справі, а саме лист Міністерства соціальної політики України № 7121/0/290-25/56 від 14 березня 2025 року, зі змісту якого вбачається, що дану відповідь надано на звернення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за № 1/04/6756 від 31 січня 2025 року.

Наведене, в свою чергу, свідчить про відсутність даного доказу у сторони на час постановлення судом ухвали про закриття підготовчого провадження, що зумовило його подачу відповідачем вже на стадії розгляду справи по суті.

З огляду на вказане, суд не вбачає достатніх підстав для застосування до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заходів процесуального примусу.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 ..

Керуючись вимогами ст. 43, 44, 143, 144, 259-262, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами та застосування заходів процесуаль-ного примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування понесених додаткових витрат на санітарно-курортне лікування, медичні дослідження, придбання ліків та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду є остаточною, та згідно вимог ст. 353 ЦПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Яковлєва Л.В.