Справа № 509/3108/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковтунець Юлії Сергіївни, про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвоката Ковтунець Юлії Сергіївни звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У заяві представник посилався на те, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

01.12.2017 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований шлюб. На сьогоднішній день між сторонами не розірвано, сімейне життя уподружжя не склалося. На даний час сторони проживають окремо один від одного. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Овідіопольського районного суду міста Одеси про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , справа №509/1702/25, по даній справі відкрито провадження. Коли шлюб буде розірвано і рішення суду набере законної сили, ОСОБА_2 зможе без згоди ОСОБА_1 розпоряджатися спільним сумісним майном, яке зареєстроване на нього, а саме садовим будинком та земельною ділянкою і спробувати його відчужити на користь третіх осіб. На даний час сторони проживають окремо один від одного.

У період шлюбу сторонами набуте наступне майно: 1. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: ОСОБА_2 є власником садового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 39.8 кв.м., житловою 17.9 кв. м., опис: Садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами в цілому складається з одного садового будинку під літерою «А» та споруд під літерами: «а» - веранда, «а1» - підвал, «а2» ганок, «Б» - баня, «В» - літня кухня, «Г» - вбиральня, №1-5 - споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237 та земельної ділянки для ведення садівництва загальною площею (га) 0.0832, кадастровий номер: :02:002:0216, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 18.12.2008, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці: 237, що підтверджується договором купівлі-продажу серія і номер 1222, від 20.07.2020 року, посвідченого Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. (надалі спільне майно, садовий будинок).

Сторони не можуть добровільно поділити спільне майно, що змушує позивача звернутися до суду з позовною заявою про поділ майна подружжя.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою захисту прав ОСОБА_1 та майбутнього виконання рішення суду , необхідним є забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборонити відчуження) нерухомого майна, а саме садового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 39.8 кв.м., житловою 17.9 кв. м., опис: садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами в цілому складається з одного садового будинку під літерою «А» та споруд під літерами: «а» - веранда, «а1» - підвал, «а2» ганок, «Б» - баня, «В» - літня кухня, «Г» - вбиральня, №1-5 - споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія і номер 1222, від 20.07.2020 року, посвідченого Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. та накладення арешту (заборонити відчуження) нерухомого майна, а саме: земельної ділянки для ведення садівництва загальною площею (га) 0.0832, кадастровий номер: :02:002:0216, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці: 237, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу номер 1224 від 20.07.2020 року, посвідченого Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки): 237.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного.

Так, за змістом ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цьогоКодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовуютьКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем майна та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно.

Застосування саме такого заходу забезпечення позову належним чином запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Застосування таких заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. 149- 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 39.8 кв.м., житловою 17.9 кв. м., опис: садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами в цілому складається з одного садового будинку під літерою «А» та споруд під літерами: «а» - веранда, «а1» - підвал, «а2» ганок, «Б» - баня, «В» - літня кухня, «Г» - вбиральня, №1-5 - споруди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія і номер 1222, від 20.07.2020 року, посвідченого Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення садівництва загальною площею (га) 0.0832, кадастровий номер: :02:002:0216, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці: 237, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу номер 1224 від 20.07.2020 року, посвідченого Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки): 237.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Кочко В.К.