Номер провадження 2/754/192/25
Справа №278/1960/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки у режимі відеоконференції Паламарчука С.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , через представника - адвоката Паламарчука Сергія Володимировича, звернулася до Житомирського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила суд:

- визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 18 березня 2024 року у справі № 278/1299/24 позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Паламарчук Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів - роз`єднано в окремі самостійні провадження. Виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Паламарчук Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та передано матеріали в цій частині за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Позовні вимоги в частині визнання батьківства, враховуючи нову редакцію позовної заяви, мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 з лютого 2019 року по липень 2019 року, коли вона вирішила з`їхати від відповідача через постійні сварки внаслідок непорозумінь та новиною про її вагітність. Згодом, коли народилась дочка сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач приїхав до них з дитиною, проте прожили вони разом лише місяць, до лютого 2020 року. Нині дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утримані.

У свідоцтві про народження дитини у графі «ім`я по батькові батька» записано « ОСОБА_4 », дитині присвоєне прізвище позивачки, оскільки відповідач не бажав офіційно одружуватись з позивачкою, хоч і бажав народження дитини.

Повідомлення учасників справи

Всі учасники справи повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце судового засідання.

У судове засідання з`явилася позивачка, її представник брав участь у режимі відеоконференції, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судові засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання, а також шляхом направлення судових повісток до електронного кабінету представника відповідача, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних документів, при цьому суд врахував, що згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , актовий запис № 357, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.02.2020, в якому батьком вказано ОСОБА_4 (за ч. 1 ст. 135 СК України), а матір`ю - ОСОБА_1 .

Позивачка та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак перебували у близьких стосунках, що підтверджується перепискою у месенджері, в якій йдеться про вагітність позивачки, відсутність відповідача з червня по грудень 2019 року, медичний контроль за вагітністю позивачки (УЗД), дві пропозицї відповідача одружитися з позивачкою, бажання відповідача надати своє прізвище дитині та назвати її ОСОБА_5 , а також спільними фотографіями позивачки та відповідача, а також фотографіями, на яких відповідач присутній при виписці позивачки з дитиною з пологового будинку, проводить час з дитиною, купає її.

Свідок ОСОБА_6 (подруга позивачки) у судовому засіданні показала, що з відповідачем особисто не знайома, однак знає про стосунки позивачки та відповідача, бо вони з позивачкою в цей період працювали разом. Приблизно у 2019 році сторони познайомились, коли вони зустрічались ОСОБА_1 їздила на вихідні в Київ, а потім сторони стали проживати разом та орендували житло в м. Житомир. ОСОБА_1 завагітніла, вони обоє хотіли дитину. Коли позивачка лежала в лікарні на зберіганні свідок бачила, що ОСОБА_2 до неї приходив. Після виписки з лікарні вони переїхали жити в будинок позивачки. Позивачка надсилала свідку фото з виписки та спільного проживання в будинку.

Норми права та мотиви суду

Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Відповідно до статті 7 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховною Радою України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 8 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмета доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18).

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним ніж протилежний (зокрема постанова Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 458/619/17).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Паламарчука Сергія Володимировича про призначення судової експертизи задоволено. Призначено в цивільній справі № 278/1960/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.

Стороною відповідача було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 24 грудня 2024 року, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року повернуто особі, яка її подала.

Листом від 22 січня 2025 року суд повідомив учасників справи про необхідність явки до експертної установи для відбору зразків крові. Вказаний лист отримано представником відповідача 22.01.2025.

21 лютого 2025 року особи на відбір зразків крові не з`явилися, а 24 лютого 2025 року представник відповідача повідомив суд, що станом на день подання заяви ОСОБА_2 перебуває на виконанні бойового завдання на підставі бойового наказу командира військової частини. У зв`язку з чим відповідач не в змозі з`явитися до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи на призначений час та подальші призначення судових засідань або ж проведення експертизи поки перебуває на військовій службі.

Листом від 28 лютого 2025 року Деснянський районний суд м. Києва повідомив учасникам справи про необхідність явки на відбір зразків крові 21 березня 2025 року.

20 березня 2025 року від представника ОСОБА_2 надійшла заява, в якій адвокат повідомив, що ОСОБА_2 перебуває на виконанні бойового завдання на підставі бойового наказу командира військової частини.

21 березня 2025 року особи на відбір зразків крові не з`явилися.

Листом від 26 березня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва повідомив учасникам справи про необхідність явки на відбір зразків крові 25 квітня 2025 року.

29 квітня 2025 року на адресу суду надійшов лист від Державної спеціалізованої установи «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи», в якому повідомляється, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 грудня 2024 року у цивільній справі № 278/1960/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 неможливо тому, що 25 квітня 2025 року ОСОБА_2 на відбір зразка крові не з`явився.

Зареєстрованим місцем проживання відповідача є в/ч НОМЕР_2 , однак з листа командира військової частини НОМЕР_2 вбачається, що відповідач звільнений в запас за станом здоров`я та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 26.05.2004 та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 174).

Слід зауважити, що з посвідчення офіцера вбачається, що відповідача 28.07.2022 призначено на посаду за наказом командира військової частини НОМЕР_3 , але з наданих стороною відповідача копій наказу (а.с. 162, 171) неможливо встановити факт направлення відповідача на виконання бойових завдань на підставі бойового наказу командира військової частини.

Відповідь на запит суду від командира військової частини НОМЕР_3 та ІНФОРМАЦІЯ_7 надано не було.

Отже, незважаючи на процесуальні дії суду, відповідач жодного разу не з`явився до експертної установи для забору біологічних зразків, що унеможливило проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Встановивши обізнаність відповідача про розгляд справи щодо визнання його батьківства відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить участь його представника у розгляді справи, логічне усвідомлення значення для вирішення спору результатів експертизи, а також наслідків його неявки для її проведення, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків ухилення відповідача від явки для проведення експертизи, передбачених статтею 109 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наявних фотознімків вбачається, що відповідач забирав дитину з пологового будинку, проводив час з дитиною, купав. З переписки з месенджерах вбачається, що сторони мали близькі стосунки, відповідач пропонував одружитися позивачці та бажав, щоб у дитини було його прізвище. Показаннями свідка підтверджується, що сторони перебували у стосунках у період до вагітності, під час вагітності позивачки та після народження дитини.

Представник відповідача неодноразово звертався до суду з клопотаннями про зупинення провадження у справі, однак жодних заперечень щодо батьківства відповідача ним викладено не було.

З огляду на зазначене, суд вважає вимогу позивачки про визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтованою та доведененою, у зв`язку з чим така вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 76-81, 206, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2025.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак