Справа №491/916/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Заповітом від 04 лютого 2015 року мати позивача заповіла вказаний житловий будинок позивачу. Позивач зазначає, що вона як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області з приводу належного оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з причини пропуску, передбаченого законом, строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду. Позивач вказує, що нею дійсно пропущений термін для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що вона не знала про наявність заповіту на її ім`я. Мати позивача самостійно звернулась до сільської ради та склала вказаний заповіт, про наявність якого не повідомило позивача. Позивач вказує, що після смерті матері її майно мав успадкувати брат позивача ОСОБА_3 , тому вона не зверталась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. У 2023 році від брата вона дізналася, що він не звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини та йому це не цікаво, у зв`язку з чим позивач почала процес спадкування та звернулася до нотаріуса, де з`ясувала про наявність заповіту на її ім`я. Крім того 24 лютого 2022 року Указом Президента України по всій території України введено воєнний стан у зв`язку з воєнною агресією РФ проти України, що на думку позивача є ще однією з непереборних обставин пропуску нею строку для прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачам про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористалися та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подали, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не зверталися.

В подальшому, 24 квітня 2025 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті, а також задоволено заяву представника позивача про виклик свідків.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона не знала про існування заповіту на її ім`я. Про його існування вона дізналася у 2022 році, коли вони хотіли продати будинок. Позивач зазначила, що останній рік вона доглядала за своєю матір`ю. Вона думала, що заповіт складено на ім`я її брата, але з`ясувалось, що на її ім`я. Також позивач пояснила, що з 2016 року її чоловік хворів, через що потребував постійного цілодобового стороннього догляду та вона за ним доглядала. У 2021 році її чоловік помер. Позивач зазначила, що в неї є сестра, яка мешкає у Придністров`ї, та брат, який мешкає в смт. Ширяєве, має власну сім`ю, господарство, з заявами про прийняття спадщини не звертались та наміру звертатись не мають.

Представник позивача в судовому засіданні позивні вимоги підтримала та пояснила, що позивачу дійсно не було відомо про складений на її користь заповіт. Окрім всього позивача ще доглядала за свекрухою. Позивач вважала, що її матір заповіла будинок її брату, а тому не здійснювала будь-яких дій щодо звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача Ананьївської міської ради, в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, в якому просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві, відомі та зрозумілі, інших заяв, клопотань, відмові не мають (а.с.42).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак кожен окремо подали до суду письмову заяву та клопотання, в яких просять справу розглянути без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача (а.с.88, 90).

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

При цьому, враховуючи клопотання представника відповідача, клопотання та заяву відповідачів, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача, відповідачів та за участю позивача та її представника.

Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_6 , клопотання про допит якої було заявлено представником позивача та задоволено судом.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача, вони є сусідами, в них добрі стосунки. Свідок зазначила, що позивач доглядала за своєю матір`ю. Після смерті матері захворів чоловік позивача, який не міг взагалі пересуватися та фактично був прикутий до ліжка, а тому позивач здійснювала за ним постійний догляд. Після смерті чоловіка позивач почала здійснювати підготовку до оформлення спадщини, в процесу чого дізналася, що її мати склала на її ім`я заповіт. Напевне мати позивача склала заповіт на ім`я позивача, оскільки та за нею доглядала, а не на брат позивача. Таким чином позивач не мала можливості звернутися до нотаріальної контори, оскільки здійснювала догляд за своїм чоловіком.

В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про зняття з допиту свідка ОСОБА_7 , оскільки остання виїхала за межі області та не може з`явитися в судове засідання.

Заслухавши думку сторін судом на місці було постановлено про знаття з допиту свідка, який не з`явився до суду.

Суд, заслухавши позивача та її представника, допитавши свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при розгляді справи встановлено:

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 22 червня 1999 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.54-55).

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить суд: визначити їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.24).

Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Приписами частини 1 статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Встановлено, що 04 лютого 2015 року за життя спадкодавцем ОСОБА_5 було складено заповіт, яким вона заповіла ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право, належний їй житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.8), а також вказаний заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі за номером 57150308 та у реєстрі нотаріальних дій за номером 01 (а.с.9).

Згідно листа приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області від 15 грудня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нею пропущений визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.4).

Відповідно до копії виписки з погосподарської книги №6 Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області за період з 2015-2020 років, особовий рахунок № НОМЕР_3 , стор.№133, адреса: АДРЕСА_1 , головою домогосподарства зазначено ОСОБА_5 , зазначено одну особу (а.с.5).

Відповідно до копії довідки КУ «Ананьївське міське бюро технічної інвентаризації Ананьївської міської ради» від 23 травня 2024 року №15, наявність інформації та відомості про майно за адресою: АДРЕСА_1 , має дані, дійсні станом на 01 січня 2013 року. Правовстановлюючі документи відсутні, технічна характеристика нерухомого майна вказана в технічному паспорті (а.с.10).

У відповідності до копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75154268 від 15 грудня 2023, за параметрами запиту: ОСОБА_5 , у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.10 зворотній бік).

Відповідно до копії довідки Ананьївської міської ради №293 від 13 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області по день смерті, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до довідки Ананьївської міської ради №1563 від 08 грудня 2023 року померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області по день смерті, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Громадян, які були зареєстровані разом із померлою ОСОБА_5 на день її смерті, визначити не є можливим (а.с.11 зворотній бік).

Рішенням Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №55-VІІ від 15 січня 2016 року перейменовано вулиці та провулки в селах Жеребкове, Струтинка, Михайлівка згідно додатку №1 до вказаного рішення, зокрема вулицю Октябрьську перейменовано у вулицю Михайла Грушевського (а.с.12-13).

З копій витягів з погосподарських книг за період з 1964 рік по 2015 рік вбачається, що померла ОСОБА_5 входила до складу членів домогосподарства та після смерті чоловіка ОСОБА_8 була головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , а також до складу членів домогосподарства входила, зокрема позивач (а.с.15-22).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 26 січня 1963 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області, її батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с.23).

В подальшому 27 жовтня 1984 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_9 , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.25).

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 23 травня 2024 року, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , тобто, позивач (а.с.26-34).

На виконання ухвали суду від 12 грудня 2024 року від приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи на майно ОСОБА_5 , з якої вбачається, що позивач 15 грудня 2023 року звернулась до приватного нотаріуса з документами щодо оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її матері ОСОБА_5 , а також з копії матеріалів спадкової справи вбачається, що все своє майно, в тому числі ї вище вказаний житловий будинок, спадкодавець заповіла позивачу, в підтвердження чого в матеріалах міститься копія вище зазначеного заповіту (а.с.52-63).

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином встановлено, що в даній справі спадкування здійснюється за заповітом.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, ним пропущений з поважних причини, оскільки після смерті матері спадкове майно мав успадкувати брат позивача, а тому вона не вчиняла відповідних дій зі свого боку щодо оформлення спадщини, однак в подальшому у 2023 році брат позивача повідомив останню, що не бажає приймати спадщину, через що позивача розпочала підготовку та збір документів для звернення до нотаріуса з метою прийняття спадщини, та в подальшому вже дізналася про існування заповіту на її користь, складеного її матір`ю. Позивач не мала можливості вчасно звернутися для подання заяви про прийняття спадщини через тривалу хворобу чоловіка, за яким здійснювала цілодобовий догляд у зв`язку з тяжкою хворобою, через що він не мав змоги самостійно себе обслуговувати і пересуватися. При цьому позивач посилається також на бойові дії та оголошений на території України військовий стан у зв`язку з збройною агресією РФ проти України, а тому на думку позивача в сукупності зазначене вище стало непереборними обставинами, за яких вона не мала можливості у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України, відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подала до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області документи для видачі їй свідоцтва про право на спадщину, пропустивши визначений законом строк для звернення за спадщиною.

З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів, а також показів свідка, допитаного в судовому засіданні, судом під час розгляду справи, встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є поважними.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, має намір прийняти спадщину, зазначила причини пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, які визнані судом поважними, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлена в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 280-281, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій та мешканці за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 22 червня 1999 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

У зв`язку з перебуванням головуючої у справі судді у відрядженні 13 червня 2025 року повний текст рішення виготовлено 16 червня 2025 року.

Головуюча суддя: Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "___"_________________________ року.