16.06.2025 Єдиний унікальний номер 205/9198/25
Провадження № 2/205/4064/25
У Х В А Л А

16 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацький районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 надала до суду вищевказану позовну заяву.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповідь № 1482835 від 16 червня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації відповідача, відповідно до якої відповідач зареєстрований на території Новокодацького району м. Дніпра.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Пунктом 2 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити також адреси електронної пошти сторін та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін.

У порушення зазначених вимог закону, позивачем не зазначено адресу електронної пошти відповідача та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, а якщо вказана інформація невідома позивачу, про це потрібно зазначити.

Крім того, згідно із п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Правова природа аліментів у розумінні СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого - обов`язком.

З аналізу наведених норм вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, позивачем не зазначено жодного доказу на підтвердження утримання саме нею повнолітньої дитини та не долучено жодного доказу до матеріалів позовної заяви на підтвердження навчання дитини.

Необхідно також звернути увагу позивача на те, що відповідно до закону повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має повний обсяг цивільної процесуальної дієздатності та може звернутись самостійно з позовом про стягнення аліментів на її утримання; у разі подання позову матір`ю дитини, повнолітню дитину має бути обов`язково зазначено у позовній заяві у якості третьої особи у справі.

Також позивачкою не викладено у повній мірі обставини, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме: не вказано її матеріальне становище.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України позивачу надано право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, лише в інтересах повнолітньої доньки, але не наділяє її правом матеріально-правової вимоги до відповідача у своїх інтересах, у тому числі аліментів на свою користь.

Таким чином, аліменти стягуються безпосередньо на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно подати до суду позовну заяву у новій редакції, в якій визначити коло сторін та третіх осіб, які будуть брати участь при розгляді справи, уточнити зміст позовних вимог щодо того, на чию користь позивач просить суд стягнути із відповідача аліменти.

Більш того, частинами 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому законодавством; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу, оригіналу який знаходиться у нього своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року за № 55.

Так, пункт 5.27 цього стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Зазначені вимоги закону позивачем не повністю виконані, подані суду в копіях письмові докази, що є додатком до позовної заяви засвідчені підписом позивача але без зазначення дати такого засвідчення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на повнолітню доньку, яка продовжує навчання - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.