Справа №442/2281/25
Провадження №2/442/889/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

за участю представників:

від позивача: Марущак Г.І., Лазор У.М.

від відповідача: не з`явилися

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулась ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить на підставі ст.ст. 180, 181, 185, 196 СК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за невиплату аліментів в сумі 118 142 грн 55 коп. по виконавчому провадженню № 67743180; судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, встановлену у вигляді фіксованого гонорару у сумі 5 000 грн відповідно до чинного законодавства покласти на відповідача.

В обгрунтування позову зазначає, що сторони перебували у шлюбі з 29.09.2007. У сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2016 у справі № 442/1094/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2018 у справі № 442/6227/17 ухвалено стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 1 000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше,ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.08.2017 і до досягнення дітьми повноліття. На підставі виконавчого листа по справі № 442/6227/17 відкрито виконавче провадження № 67743180 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.08.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості (пені) станом на 01.12.2021 заборгованість по аліментах становить суму 102 434,55 грн. Відповідач протягом 2017- травень 2022 року ухилявся від сплати аліментів, а сплачувати їх почав лише з червня 2022 року. Станом на травень 2022 року заборгованість по аліментах становила 118 651, 31 грн. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував. Вказує, що на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2018 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання у Дрогобицький міськрайонним відділ ДВС ГТУЮ у Л/о. Постановою старшого державного виконавця Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Л/о від 26.09.2019 за заявою стягувача виконавчий лист повернуто заявнику. У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2021 постановлено видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2018 по справі № 442/6227/17. Вказує, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що датою відкриття виконавчого провадження є 08.12.2021. Згідно довідки, наданої ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 від 16.04.2024 № 4/2218, ОСОБА_2 засуджений 10.09.2018 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 72 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна (з урахуванням ухвали Львівського апеляційного суду від 19.04.2019). Відбував покарання у ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 з 03 жовтня 2016 року. Звільнений 25.07.2019 згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2019 за ст. 82 КК України, замінивши невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким виправними роботами. Вибув за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного заступником начальника Дрогобицького ВДВС Кушнір С.Т. вбачається, що станом на 01.12.2021 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становила 102 433,55 грн. Починаючи з червня 2022 року із заробітку відповідача почали вираховувати аліменти та здійснювалось погашення заборгованості. Заборгованість, яка утворилась з грудня 2021 року по червень 2022 року повністю погашена у серпні 2022 року. Станом на 01.01.2024 заборгованість відсутня. Вказує, що за розрахунком позивача, пеня за прострочення сплати аліментів з серпня 2017 року по червень 2022 року становить 118 651,31 грн. Вказує, що він не був присутнім під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів, оскільки на той час відбував покарання у вигляді позбавлення волі, також відсутні докази того, що він отримував копію позовної заяви з додатками, був повідомлений належним чином про розгляд справи. Окрім того, вказує, що з травня 2022 року проходить військову службу в ЗСУ. Також, вказує, що є достатні підстави стверджувати, що він був необізнаним стосовно виникнення у червні 2018 року на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області обов`язку зі сплати аліментів, починаючи з серпня 2017 року. Крім цього, постановою старшого державного виконавця Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Л/о від 26.09.2019 за заявою стягувача виконавчий лист повернуто заявнику. Крім того, адреса реєстрації та фактична адреса проживання є відмінними. А тому вважає, що виникнення боргу по аліментах з 31.08.2017 по 01.06.2022 відбулось не з його вини, а технічно, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подала відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідач був повідомлений про наявність та розгляд справи № 442/6227/17, однак, не брав участі в засіданнях, не цікавився результатами розгляду справи та розміром аліментів, які необхідно сплачувати на утримання його двох малолітніх дітей. Відповідач зобов`язаний був утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, незалежно від наявності рішення суду про стягнення аліментів, однак, ніяких дій для цього не вчиняв. Особи, засуджені до позбавлення волі за вироком суду, не звільняються від обов`язку сплачувати аліменти та утримувати дітей. Вказує, що відповідач долучає до відзиву довідку, надану ДУ „Дрогобицька виправна колонія № 40 від 16.04.2024 № 4/2218, згідно якої ОСОБА_2

25.07.2019 звільнений згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2019 за ст. 82 КК України, замінивши невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким виправними роботами. Вибув за адресою : АДРЕСА_1 . Що стосується посилань відповідача на те, що згідно наданого розрахунку заборгованості, адреса реєстрації боржника вказана АДРЕСА_2 , вказує, що після звільнення від відбування покарання, після відкриття виконавчого провадження № 67743180, відповідач відповідно до законодавства зобов`язаний вчиняти дії щодо належного виконання зобов`язання, в тому числі, повідомляти державного виконавця про місце проживання, що він не зробив. При цьому, при вирішенні даної справи посилається на дану обставину як на обґрунтування його необізнаності про стягнення з нього аліментів. Вказує, що позивач дійсно зверталась до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у жовтні 2021 року, адже після звільнення від відбування покарання відповідач й надалі не брав участі в утриманні дітей, і, оскільки виконавчий документ при пересилці від ДВС було втрачено, позивач звернулась із заявою про видачу дубліката для того, щоб забезпечити своїм дітям належний рівень життя. Щодо розрахунку заборгованості та посилань відповідача на погашення заборгованості вказує, що погашення заборгованості по аліментах не позбавляє позивача права на стягнення неустойки (пені) за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів. Вказує, що відповідач протягом п`яти років не брав участь в утриманні дітей, усі матеріальні витрати на забезпечення гармонійного розвитку дітей на навчання, на лікування несла позивач самостійно. Окрім цього, відповідач у відзиві жодного разу не заперечив наданий розрахунок заборгованості.

Позивач та її представник вимоги позову підтримали, просили такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2016 по цивільній справі № 442/1094/16-ц позов задоволено; ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.09.2007 у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 568.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2018 по цивільній справі № 442/6227/17 позов задоволено; ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.08.2017 і до досягнення дітьми повноліття; ухвалено рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане вище заочне рішення набрало законної сили.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2021 по цивільній справі № 442/6227/17 заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа задоволено; постановлено видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду № 442/6227/17 (провадження 2/442/328/2018) від 25.06.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яким вирішено: Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 ; відбуває покарання у державній установі „Львівська установа виконання покарань (№ 19), що за адресою: 79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.08.2017 і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до довідки ДУ „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) від 16.04.2024 № 4/2218, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , засуджений 10.09.2018 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 27- ч. 1 ст. 14 - п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 72 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна (з урахуванням ухвали Львівського апеляційного суду від 19.04.2019). Відбував покарання у ДУ „Дрогобицька виправна колонія ( №?40) з 03 жовтня 2016 року. Звільнений 25.07.2019 згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2019 за ст. 82 КК України, замінивши невідбуту частину покарання у виді 1 року 7 місяців та 03 днів більш м?яким виправними роботами на невідбутий термін, з відрахуванням в дохід держави 20% від заробітку. Вибув за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3судам роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х 1% х кількість днів заборгованості. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Такі висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Згідно з розрахунком заборгованості від 23.02.2024 № В-1/АСВП№677431580, складеного заступником начальника Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУМЮ Кушнір С.Т., дата відкриття виконавчого провадження (повторно): 08.12.2021, станом на 01.12.2021 заборгованість по аліментах становить суму 102 434 грн 22 коп., з грудня 2021 року по травень 2022 року нараховувались аліменти у розмірі 2 618 грн за місяць, проте відповідач не сплачував дані аліменти. При цьому, станом на 01 січня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно з наданим позивачем розрахунку, пеня за прострочення сплати аліментів нарахованих та несплачених за період з 31.08.2017 по липень 2022 року становить 118 142 грн 55 коп.

Правильність вказаного розрахунок пені відповідачем не спростовано.

Стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань одним із батьків, рівність прав і обов`язків батьків щодо дітей, у тому числі й щодо їх утримання.

Положенням ч. 1 ст. 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Чинним законодавством передбачена презумпція вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного. Якщо відповідач не спростує належним чином обставин позову, передбачених статтею 196 СК України, то це є підставою для покладення відповідальності зі сплати відповідної неустойки.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 208/7353/16.

Як зазначає відповідач, він не був присутнім під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів, оскільки на той час відбував покарання у вигляді позбавлення волі, також відсутні докази того, що він отримував копію позовної заяви з додатками, був повідомлений належним чином про розгляд справи.

Проте, як вбачається зі змісту заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2018 по цивільній справі № 442/6227/17, відповідач був повідомлений про розгляд справи за адресою державної установи „Львівська установа відбування покарань (№ 19).

Щодо посилань відповідача на те, що він перебував в місцях позбавлення волі, то вказані обставини не звільняють від виконання обов`язку зі сплати аліментів.

За положеннями ч. 1 ст. 118 КВК України, засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами.

ОСОБА_2 не надано суду доказів передання відповідачем коштів позивачці у готівковій формі або шляхом перерахування на рахунок позивача грошових коштів в рахунок сплати аліментів з призначенням відповідного платежу за період з червня 2018 року по червень 2022 року, зокрема, письмової розписки, меморіального доручення, іншого платіжного документу тощо.

Доказів відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за невиплату аліментів в сумі 118 142 грн 55 коп. по виконавчому провадженню № 67743180 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, проте жодних доказів на понесення таких у справі надано не було, а тому такі стягненню не підлягають.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 1 211 грн 20 коп.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 118 142 (сто вісімнадцять тисяч сто сорок два) грн 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Ю.С. Кучаковський