Справа № 214/7590/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/7590/24 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Представники: від позивача Гук М.І.,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «ІДЕЯ БАНК» Гук М.І. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 01.08.2024 (надійшла до суду 06.09.2024), в якій просила суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованість за кредитним договором №А03.00408.007847799 від 08.04.2021 станом на 06.06.2024 у загальному розмірі 137 720 грн. 69 коп., що включає: прострочений борг 71 076 грн. 36 коп., прострочені проценти 3 502 грн. 60 коп., прострочену плату за обслуговування кредиту 63 141 грн. 73 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» 3 028 грн. 00 коп. судового збору.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 08.04.2021 між АТ «ІДЕЯ БАНК» як банком та ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір кредиту та страхування №А03.00408.007847799 (далі кредитний договір або договір кредиту/договір кредиту та страхування), що є змішаним договором відповідно до ст.628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Відповідно до п.3 договору позичальник акцептував публічну пропозицію банку про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (скорочено ДКБОФО), розміщену на офіційному веб-сайті банку www.ideabank.ua, що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою договору. За умовами кредитного договору, банк надав позичальникові споживчий кредит у сумі 77 536 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування ним за ставкою 1,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав належним чином, однак позичальник не повернула отриманий кредит у встановлені договором строки, не сплатила нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі, що призвело до виникнення заборгованості станом на 06.06.2024 у загальному розмірі у загальному розмірі 137 720 грн. 69 коп., що включає: прострочений борг 71 076 грн. 36 коп., прострочені проценти 3 502 грн. 60 коп., прострочену плату за обслуговування кредиту 63 141 грн. 73 коп. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси АТ «ІДЕЯ БАНК», вимогу про усунення порушень ігнорує, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача АТ «ІДЕЯ БАНК» Гук М.І. про свою участь в судовому засіданні не заявила, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову, просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала частково: не заперечувала проти розміру заборгованості за тілом кредиту, однак не визнала інші складові боргу проценти за користування кредитом та плату за обслуговування кредиту. При ухваленні рішення просила врахувати скрутне майнове становище, на підтвердження чому надала довідку про доходи. Протягом встановленого законом процесуального строку правом на подання відзиву на позов та доказів на підтвердження заперечень по суті заявлених вимог не скористалася.

Зважаючи на те, що сторони про свою участь в судовому засіданні не заявили, суд вважає за можливе ухвалити рішення у письмовому провадженні з урахуванням їх позиції та обсягу наявних у справі доказів.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши позицію сторін, становив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 08.04.2021 між АТ «ІДЕЯ БАНК» (банк/кредитодавець), ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (страховий агент) та ОСОБА_1 (позичальник/ споживач/ страхувальник), було укладено договір кредиту та страхування № А03.00408.007847799, що є змішаним договором відповідно до ст.628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування.

Відповідно до п.п.3.3, 3.4 договору, позичальник акцептував публічну пропозицію банку про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (скорочено ДКБОФО), що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою договору. Згідно з п.9.1 ДКБОФО банк надає позичальнику споживчий кредит на підставі цього договору та договору кредиту, укладеного з позичальником. Умови договору кредиту в сукупності з умовами цього договору визначають цілісні умови кредитування позичальника, передбачені Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до 9.27 ДКБОФО, договір в частині споживчого кредиту є укладеним з дня прийняття позичальником пропозиції щодо укладення даного договору, підписанням позичальником договору кредиту та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором кредиту та даним договором.

Договір кредиту та страхування був підписаний позичальником власноручно; від імені банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно п.13.3. Публічної пропозиції АТ «ІДЕЯ БАНК» про приєднання до ДКБОФО в редакції, що діяла з 28.10.2020. Страховий агент, підписуючи договір кредиту та страхування, діяв від імені ТзДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» (страховик) також з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою.

За умовами п.1 договору, банк надає позичальникові кредит за типом «позитив» у розмірі 77 536 грн. 00 коп. строком на 48 місяців зі сплатою процентів за користування ним за фіксованою ставкою 1,99 річних. Датою повернення кредиту визначено 08.04.2025, повернення заборгованості здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку, відповідно до порядку повернення кредиту, викладеного у паспорті споживчого кредиту згідно Додатку №1 до договору. За умовами п.1.7 договору, банк надає позичальникові кредит для власних потреб шляхом переказу коштів у сумі 73 843 грн. 81 коп. на рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ІДЕЯ БАНК», та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту у сумі 3 692 грн. 19 коп. згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 договору.

У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позивальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позивальника під текстом договору, а також під текстом паспорту споживчого кредиту (додаток №1 до кредитного договору).

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір укладений сторонами правочину у простій письмовій формі, містить елементи договору приєднання, відповідає вимогам ЦК України. Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, після його підписання у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «ІДЕЯ БАНК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, дійсність якого є доведеною обсягом наявних у справі доказів. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та їх розмір.

Судовим розглядом також встановлено, що після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 77 536 грн. 00 коп., з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ТзДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» страховий платіж від імені позичальника в сумі 3 692 грн. 19 коп., що підтверджується меморіальними ордерами №2759934 від 08.04.2021, №2759931 від 08.04.2021. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Натомість позичальник ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, що не оспорювала в ході судового розгляду справи, посилаючись на скрутне майнове становище. Строк, на який було надано кредит за договором, станом на момент пред`явлення позову не сплинув, а тому нарахування позивачем процентів на кредит здійснено із застосуванням фіксованої ставки, визначеної умовами договору, правомірно та арифметично вірно. Станом на 06.06.2024 заборгованість за тілом кредиту становить 71 076 грн. 36 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 3 502 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком боргу та випискою по рахунку позичальника, в якій у хронологічній послідовності відображені усі транзакції по рахунку позичальника ОСОБА_1 .

За результатами розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №А03.00408.007847799 від 08.04.2021 станом на 06.06.2024 за простроченим боргом по тілу кредиту 71 076 грн. 36 коп., простроченими процентами за користування кредитом 3 502 грн. 60 коп.

Разом з тим, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд не може погодитись із законністю та правомірністю нарахування плати за обслуговування кредиту, заборгованість по якій складає 63 141 грн. 73 коп., виходячи з такого.

Із матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір №А03.00408.007847799 від 08.04.2021 є споживчим. Умовами договору передбачено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та ДКБО, за надання яких встановлена плата відповідно до п.5 додатку №1 до договору як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку сплачуються згідно діючих Тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку (п.1.5 договору).

Як слідує з п.4 паспорту споживчого кредиту додатку №1 до договору, серед платежів за додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для укладення договору, передбачені такі: відкриття пакету послуг та плата за погашення кредиту згідно з тарифами банку; плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,65% середньомісячно від початкової суми кредиту згідно з графіком у п.5 паспорту, починаючи з 3,3468% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,030% до 1,9368%.

У п.5 паспорта споживчого кредиту наведено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, викладений у табличній формі. За наведеним порядком з 08.05.2021 до 08.04.2025 включно позичальник щомісячно сплачує банку ануїтетний платіж по 3 738 грн. 00 коп. та останній 3 718 грн. 46 коп., що включає погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та плату за обслуговування кредитної заборгованості. При цьому, плата за обслуговування кредитної заборгованості відокремлена в графу платежів за додаткові та супутні послуги. Загальна сума плати за обслуговування кредитної заборгованості в межах узгодженого сторонами строку кредитування складає 98 320 грн. 60 коп., тіло кредиту 77 536 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом 3 547 грн. 86 коп.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відтак, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за розрахунково-касове обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п.5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія (або ж плата) за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

Таким чином, суд зауважує, що комісія (плата) за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Додатково суд звертає увагу, що в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна плата. Також позивачем не надано доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем ОСОБА_1 безпосередньо при укладенні оспорюваного кредитного договору. Окремо слід зауважити про очевидну неспівмірність розміру плати за обслуговування кредиту, сукупний розмір якої перевищує майже у півтора рази тіло кредиту.

Позаяк, з аналізу змісту договору вбачається, що сплату відповідної плати банк покладає на позичальника попри те, що дії, за які вона справляється, вчиняються на користь банку, а не позичальника, зокрема, послуги щодо списання та зарахування коштів з метою повернення кредиту, розрахунково-касове обслуговування кредиту, що за логічним змістом є абсурдним.

Відтак, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків з цього приводу дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 194/1387/19.

Нікчемний правочин (ч.2 ст.215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/ встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 359/12165/14-ц).

По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим, на чому акцентовано увагу Верховним Судом у постанові від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (постанова Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 148/2112/19).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування плати за обслуговування кредиту, заборгованість по якій складає 63 141 грн. 73 коп., а тому вважає, що позовні вимоги в цій частині є такими, що не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

Оскільки із сплачених відповідачем коштів на погашення кредиту АТ «ІДЕЯ БАНК» на погашення плати за обслуговування кредиту було зараховано загалом 15 220 грн. 92 коп., що відображено у виписці по рахунку за період з 08.04.2021 до 05.06.2024 (виходячи з розрахунку: 605,49 + 1989,48 + 580,71 + 1991 + 1953,81 + 594,64 + 1954,99 + 570,20 + 564,95 + 1936,98 + 578,36 + 1900,31), відтак зважаючи на неправомірність нарахування плати та нікчемність положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, суд вважає за необхідне вказану суму зарахувати на погашення тіла кредиту. За результатами проведеного арифметичного перерахунку судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту підлягає зменшенню до 55 855 грн. 44 коп. (з розрахунку: 71 076,36 15 220,92).

Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставин неналежного виконання ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, істотність їх порушення, часткову обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованості за кредитним договором №А03.00408.007847799 від 08.04.2021 станом на 06.06.2024 у загальному розмірі 59 358 грн. 04 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 55 855 грн. 44 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 3 502 грн. 60 коп.

Самі по собі посилання відповідача про неможливість виконання нею кредитних зобов`язань з огляду на скрутне майнове становище не є підставою для звільнення її від виконання зобов`язань, однак, не звільняють від права ініціювати питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення у порядку, визначеному ст.435 ЦПК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі пропорційно частині задоволених вимог (43%), що складає 1 302 грн. 04 коп. судового збору. Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат сторонам не заявлено.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» заборгованість за кредитним договором №А03.00408.007847799 від 08.04.2021 станом на 06.06.2024 у загальному розмірі 59 358 грн. 04 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 55 855 грн. 44 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 3 502 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» 1 302 грн. 04 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІДЕЯ БАНК», , місцезнаходження юридичної особи: м. Львів, вул. Валова, буд.11.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення у справі складено та підписано без проголошення 16.06.2025.

Суддя О.І. Євтушенко