ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 67710,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Відповідно до паспорту кредиту № 5731240 та кредитного договору № від 16.11.2021 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 45099,00 грн., строк користування 15 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,99% від суми кредиту.

18.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 08.11.2024 становить 67710,11 грн. та складається з наступного: 34990,92 грн. - тіло кредиту (в тому числі прострочене); 6,63 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочені), заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі простроченій) - 32712,56 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що від сплати заборгованості за кредитним договором відповідач ухиляється, позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану суму заборгованості та судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.12.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С.

Ухвалою суду від 13.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків зазначених в ній.

Ухвалою суду від 13.01.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки засобом поштового зв`язку направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Зважаючи на те, що відповідачку належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримала відповідач адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідачки дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачкою відзив не подано.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2021 ОСОБА_1 підписала заяву № на отримання послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», відповідно до умов яких відповідач отримала грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 45099,00 грн., строк користування 15 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,99% від суми кредиту (а.с. 3-7).

Відповідно до умов кредитного договору № від 16.11.2021 кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором.

Відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача (а.с. 55-71).

Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 08.11.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 67710,11 грн. та складається з наступного: 34990,92 грн. - тіло кредиту (в тому числі прострочене); 6,63 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочені), заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі простроченій) - 32712,56 грн (а.с. 14).

18.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов вищевказаних Договорів відступлення прав вимоги та відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а АТ «Таскомбанк» набуло статусу нового кредитора.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З матеріалів справи вбачається, що у порушення умов договору № від 16.11.2021 позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 67 710, 11 грн.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов`язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись стст. 10, 13, 76, 81, 258, 263, 265, 273, 293, 294, 319, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором від 16.11.2021 № у розмірі 67 710,11 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Таскомбанк» (адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, );

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.06.2025.

СУДДЯ: Ю.С. МИЦИК