Справа №345/1619/25
Провадження № 2-о/345/113/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

присяжних Ольшевської О.Д., Венгер О.І.,

з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою,

з участю заявниці ОСОБА_1 ,

представника МОУ Тіщенка А.В. (в режимі відеоконференції),

представника військової частини НОМЕР_1 Білого С.С.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи:

заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить суд оголосити ОСОБА_2 , 1995 року народження, померлим.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 , 1995 р.н., є її рідним братом.

22 травня 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 їхня сім?я отримала сповіщення про те, що в ході бойових дій проти збройних формувань російської федерації у районі н.п. Бахмут Донецької області ОСОБА_2 безвісті зник 17.05.2023. В подальшому сім?я отримала акт службової перевірки, згідно п. 2 розділу 5 якого визнано факт зникнення безвісти таким, що пов?язаний з виконанням обов?язків війкової служби, бойових завдань із захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації проти України у складі військової частини в районі ведення воєнних (бойових) дій. При цьому, з п. 3.6 та п. 3.7 даного акту вбачається, що 17.05.2023 ОСОБА_2 виконуючи бойове завдання перебував на позиції в будівлі, по якій противник вів прицільний мінометний обстріл. Внаслідок обстрілу будинок був зруйнований. Особовий склад почав розбирати завали будинку, проте віднайти солдата ОСОБА_3 не вдалося. З часу отримання сповіщення про визнання його безвісно зниклим до сьогодні ОСОБА_2 не з?являвся, ніяких відомостей про його місцеперебування не надходило ні їй, ні будь-кому з їхніх родичів чи знайомих. Матеріали службової перевірки, оформлені згаданим актом та факти, повідомлені свідками (описані в акті), не є суперечливими щодо обставин загибелі ОСОБА_2 . Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів, використовуючи ці норми як спеціальні. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025, територією активних бойових дій була територія м. Бахмут Донецької області з 24 лютого 2022 року до 12 грудня 2023 року. Отже, саме з 12 грудня 2023 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території м. Бахмут Донецької області. Подання даної заяви пов?язане з обмеженням її у здійсненні прав та інтересів в сфері спадкування та отримання нею, як членом сім?ї соціальних виплат в зв?язку з смертю брата.

Представник Міністерство оборони України подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що, як вбачається з матеріалів справи, обставиною, яка дає підстави стверджувати, що ОСОБА_2 пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 . Тобто всією можливою інформацію щодо ОСОБА_2 володіє командування військової частини НОМЕР_1 . Водночас до справи не були долучені відповіді (оскільки ймовірно такі відомості не витребувано) з: Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Об`єднаного центру з пошуку та звільнення полонених Служби безпеки України; Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими; «Українського національного центру розбудови миру», який виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року; міжнародного комітету Червоного Хреста стосовно наявності відомостей про можливе перебування ОСОБА_2 в полоні.Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовцяВідсутність безумовних доказів унеможливлює оголошення особи померлою.А тому просить врахувати надані пояснення при прийнятті рішення у справ.

У судовому засіданні заявниця заяву підтримала з вищенаведених підстав, та просила оголосити ОСОБА_2 померлим. Додатково зазначила, що інших близьких родичів у ОСОБА_2 не було, оскільки вони померли ще до його зникнення. Вона є його найближчою родичкою. Вона вживала всіх можливих заходів з метою пошуку брата, а також перевірки, чи не знаходиться він в полоні, однак позитивного результату її дії не дали. Зокрема, зверталася до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, проте відповіді від них не отримала. Також постійно спілкувалася з військовою частиною НОМЕР_1 . Намагалася зв`язатися з лікарнями та іншими установами щодо з`ясування місця перебування ОСОБА_2 . Визнання брата померлим дасть їй можливість оформити спадщину після смерті мами, яку на даний час вона не має змоги оформити. Просила заяву задоволити.

Представник Міністерства оборони України Тіщенко А.В. у судовому засіданні посилався на надані ним письмові пояснення, а також зазначив, що звернення до суду з даною заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим є передчасним, оскільки заявницею не доведено, що нею вжито всіх можливих заходів для пошуку брата. Додатково зазначив, що заявниця, будучи сестрою ОСОБА_2 , не має права на отримання виплат у зв`язку з його смертю. А тому в задоволенні заяви про оголошення фізичної особи померлою просив відмовити.

Представник військової частини НОМЕР_1 заступник командира ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що є велика ймовірність того, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 загинув у м. Бахмут. З боку військової частини здійснювалися дії щодо пошуку останнього, однак будь-яких результатів вони не дали. Військова частина постійно перебуває на зв`язку з відповідними органами та установами, зокрема, з Координаційним штабом з питань поводження з військовополоненими. Періодично вони скеровують списки осіб-військовослужбовців, які зникли безвісти, у вказані структури. Однак щодо ОСОБА_2 інформації, в тому числі, про перебування його в полоні, станом на сьогоднішній день немає. Також військовою частиною вживалися заходи щодо пошуку ОСОБА_2 в лікувальних закладах, в суміжних підрозділах. Однак його там не було виявлено. М. Бахмут на даний час є тимчасово окупованою територією. А тому, на його думку, є достатньо даних вважати солдата ОСОБА_2 померлим. Крім того, просив врахувати суд, що солдат ОСОБА_2 до сьогоднішнього дня знаходиться у розпорядженні командира і залишається в списках особового складу військової частини. Тільки на підставі рішення суду про задоволення даної заяви буде можливість виключити останнього з особового складу, припинити нарахування всіх видів забезпечень та вирішити інші юридичні питання. А тому не заперечує щодо задоволення заяви про оголошення фізичної особи померлою.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи.

Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 09.04.2025 заяву про оголошення особи померлою залишено без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії даної ухвали.

23.04.2025 заявниця подала до суду заяву на виконання ухвали суду від 09.04.2025 (а.с. 27-36).

Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження.

27.05.2025 представник Міністерства оборони України Тіщенко А.В. через систему «Електронний суд» подав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференці (а.с. 66-72).

Ухвалою суду від 27.05.2025 постановлено судові засідання по справі провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участі представника Міністерства оборони України Тіщенка Артура Вікторовича.

28.05.2025 представник Міністерство оборони України подав до суду письмові пояснення (а.с. 82-96).

Ухвалою суду від 05.06.2025 залучено в якості заінтересованої особи до участі в розгляді справи - військову частину НОМЕР_1 .

Фактичні обставини, встановлені судом:

відповідно до довідки № 02/01/285 від 20.04.2023 солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 18).

Згідно з витягом з наказу № 78 від 30.04.2023 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 солдат ОСОБА_2 вважається таким, що прибув в район виконання бойових завдань та переданий в оперативне підпорядкування командира ТГр «БАХМУТ» (а.с. 16).

Відповідно до витягу з наказу № 160 від 21.07.2023 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_5 солдата ОСОБА_2 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно зі сповіщенням № 49 від 22.05.2023 ОСОБА_6 сповіщено про те, що солдат ОСОБА_2 безвісті зник 17.05.2023 в ході бойових дій проти збройних формувань російської федерації у районі н.п. Бахмут Донецької області (а.с. 17).

Згідно з довідкою від 02/01/753 від 29.07.2023 командира військової частини НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_2 в період з 30.04.2023 по 18.05.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової адресою російської федерації проти України перебуваючи в Донецькій області, Бахмутський район (а.с. 7).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.6, 3.7, 5.2 акту службової перевірки від 18.06.2023, складеного т.в.о. офіцером-психологом військової частини НОМЕР_1 18.05.2023 від начальника медичної служби - медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_7 надійшов рапорт (вх.№702/02/03 від 18.05.2023) про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в населеному пункті Бахмут Бахмутського району Донецької області внаслідок мінометного обстрілу з боку противника стрілець - помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 зник безвісти. Провести негайні пошуки солдата ОСОБА_8 не було можливим. Після завершення обстрілів займаних позицій особовим складом 3 стрілецької роти здійснювались пошуки даного військовослужбовця, які результатів не дали. Місце знаходження солдата ОСОБА_2 невідоме.

Відповідно до журналу бойових дій 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (інв. №194 ЖОРЗ від 17.05.2023) підрозділи військової частини НОМЕР_1 виконували бойове розпорядження військової частини НОМЕР_1 №3 від 01.05.2023 та бойове розпорядження військової частини НОМЕР_1 №6 від 01.05.2023. Противник наносив масові вогневі ураження з мінометів, артилерійських систем, групового озброєння й РСЗВ, стрілецькою зброєю та кулеметів, з метою прорвати оборону наших військ. Вів аеророзвідку за допомогою БпЛА типу «крило», «коптер». Протягом доби уточнено інформацію про безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 .

З пояснень командира 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 стало відомо, що 17 травня 2023 року, ОСОБА_2 , виконуючи бойове завдання, а саме: оборонні дії в населеному пункті Бахмут Бахмутського району Донецької обл. 17.05.2023 знаходився на позиції «КОРСАР», по якій противник вів прицільний мінометний обстріл, внаслідок чого будинок був зруйнований. Особовий склад почав розбирати завали будинку, але віднайти солдата ОСОБА_2 не вдалося. Здійснив усну доповідь начальнику медичної служби - медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітану медичної служби.

З пояснень стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_10 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 виконуючи бойове завдання, а саме: оборонні дії в населеному пункті Бахмут Бахмутського району Донецької обл., 17 травня 2023 року знаходився на позиції «КОРСАР», по якій противник вів мінометний обстріл, внаслідок чого будинок обвалився. Пошукові дії щодо знаходження солдата ОСОБА_11 ні до чого не призвели. Здійснив усну доповідь командиру 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_9 .

Пропонує вважати факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , як таким, що пов?язаний під час виконання обов?язків військової служби, бойових завдань із захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України у складі військової частини в районі ведення воєнних (бойових) дій, під час дії правового режиму воєнного стану на території України та пов?язаним із захистом Батьківщини (а.с. 8-14).

Заявниця являється рідною сестрою ОСОБА_2 , а їхні батьки померли, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 14.11.1995, НОМЕР_3 від 25.08.1992, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 24.05.2014, свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_5 від 27.09.2012 та № НОМЕР_6 від 27.10.2023 (а.с. 32-36).

Відповідно до скриншотів смс-повідомлень у період з 16.05.2023 по 26.05.2023 адресантом яких являється особа, яка записана, як « ОСОБА_12 » останній зазначає, зокрема: «що в нього на даний час немає інформації, де знаходиться ОСОБА_13 », «позиція, де був ОСОБА_13 на даний час захоплена», «його повідомили, що ОСОБА_13 залишився під завалами» (а.с. 108-111).

Оцінка суду:

суд, заслухавши пояснення заявниці та представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до приписів ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію російської федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого2022 року. На даний час воєнний стан в Україні не закінчено та продовжено.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22, дійшла висновків, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Також у вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, на території м. Бахмут Бахмутського району Донецької області з 24.02.2022 по 12.12.2023 велися бойові дії, і з 13.12.2023 по день розгляду справи м. Бахмут Бахмутського району Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, що є загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/11021/22 виснувала, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Зі змісту заяви судом встановлено, що потреба для заявниці у оголошенні померлим її рідного брата ОСОБА_2 полягає у реалізації її прав та інтересів в сфері спадкування.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що з моменту закінчення бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_2 на час розгляду справи минуло близько 1 року 6 місяців. Також вказана територія протягом зазначеного періоду часу вважається тимчасово окупованою територією, на якій не ведуться активні бойові дії, що дає право на вирішення питання про оголошення фізичної особи померлою в порядку ст. 46 ЦК України.

Водночас докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , яке відбулося у населеному пункті Бахмут Бахмутського району Донецької області, та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України.

З огляду на викладене, враховуючи, що на момент ухвалення рішення сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, з урахуванням висновків ВП ВС, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померлим, у зв`язку з виконанням ним бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, а тому заява про оголошення особи померлою підлягає до задоволення.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі ст. 46 ЦК України, ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного», керуючись статтями 12, 81, 89, 293, 305-309, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлим.

Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення ОСОБА_2 померлим надіслати рішення суду до Калуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Роз`яснити, що, якщо особа, яка була оголошена померлою, з`явилась або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України адреса: проспект Повітряних Сил, 6, Київ, .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення виготовлений 20.06.2025.

Суддя:

Присяжні: