Номер провадження 2/754/4737/25
Справа №754/6102/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря Донець Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у судовому засіданні брали участь:

представник Позивача - ОСОБА_3 ,

Відповідачка ОСОБА_2

УСТАНОВИВ:

22 квітня 2025 року Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 19 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозумінні, почуття любов один до одного, а також відсутні єдність цілей і мети створення та існування спільної сім`ї.

Позивач вважає, що його з Відповідачкою шлюб фактично припинив існування, подальше спільне житті і збереження шлюбу суперечать його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірвання.

Представник Повивача в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені позовній заяві. Повідомила, що з 2021 року сторони не проживають разом. Наразі Позивач є військовослужбовцем, не підтримує шлюбні відносини з Відповідачкою, примирення між ними неможливе.

Відповідачка в судовому засіданні підтвердила обставини відсутності спільного проживання з Позивачем з 2021 року. Вона зазначила, що Відповідач не вчиняв жодних дій для збереження сім`ї, покинувши її та залишивши проживати у батьків. Відповідачка повідомила Суду, що готова надати згоду на розірвання шлюбу, але за певних умов: після закінчення дитиною 9-го класу, вирішення питання щодо дарування квартири. Вона обґрунтовує це тим, що наразі Позивач є військовослужбовцем, має сестру з трьома дітьми, тоді як їхня спільна дитина повинна мати матеріальне забезпечення від Позивача на випадок "якщо ще чогось станеться".

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану, Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 754. Від шлюбу подружжя має дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні відносини сторони припинили у 2021 році, проживають окремо. Позивач є військовослужбовцем.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України).

Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (частина перша статті 111 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У справі, у що розглядається І Позивач, і Відповідачка підтвердили, що шлюбні відносини припинилися у 2021 році, і вони проживають окремо. Відсутність спільного проживання з 2021 року (понад 3 роки) та припинення шлюбних відносин свідчать про глибокий розрив сімейних зв`язків.

Позивач прямо вказав про втрату взаєморозуміння, почуття любові, відсутність єдності цілей та мети створення сім`ї. Сторони не мають спільних цілей та мети створення та існування сім`ї, що унеможливлює її подальше існування.

За словами Відповідачки, Позивач не вчиняв жодних дій для збереження сім`ї, що підтверджує його небажання підтримувати шлюб.

Відповідачка, хоч і висуває певні умови Позивачеві, але готова надати згоду на розірвання шлюбу, що свідчить про відсутність бажання зберегти сім`ю як таку. ЇЇ умови стосуються виключно врегулювання майнових питань та забезпечення дитини, а не відновлення шлюбних відносин.

У судовому засіданні на запитання судді Відповідачка не навела жодного переконливого аргументу щодо наявності передумов для можливого примирення подружжя та збереження сім`ї, яка фактично розпалась в 2021 році.

Хоча це не є прямою причиною для розірвання шлюбу, обставина того, що Позивач є військовослужбовцем, в контексті інших аргументів, це може свідчити про додаткові труднощі у підтримці сімейних стосунків та унеможливлення примирення, зважаючи на його позицію.

Отже, зважаючи на заявлену Позивачем втрату взаєморозуміння та розбіжність поглядів на ключові аспекти сімейного життя, що унеможливлює збереження шлюбу, а також враховуючи безумовне право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини та неприпустимість їх примусового збереження, Суд вважає встановлені у цій справі обставини підтверджують об`єктивну неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження сім`ї.

Підстави для примирення сторін відсутні. Обидві сторони підтверджують факт тривалого (з 2021 року) припинення шлюбних відносин та спільного проживання. Хоча Відповідачка висуває певні умови, вони стосуються матеріального забезпечення дитини та врегулювання майна, а не бажання відновити шлюбні відносини. Примусове збереження шлюбу в такій ситуації суперечило б принципу свободи шлюбу та інтересам Позивача, який заявляє про неможливість примирення. Права Відповідачки та дитини не порушуються, оскільки розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України), розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частина друга статті 141 СК України).

Таким чином, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України суд стягує з Відповідачки на користь Позивача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 76-83, 141, 258, 259 ЦПК України, статтями 24, 56, 112 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; НОМЕР_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану, Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 754 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; НОМЕР_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 10.06.2025

Суддя Інна КОВАЛЕНКО