Справа № 521/1886/25
Номер провадження № 2/521/2766/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від ОСОБА_1 адвокат Кліменко В.П., на підставі ордера;

від ОСОБА_2 адвокат Якушкіна Т.В., на підставі ордера.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У лютому 2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 15.03.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який за рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року розірвано. Від шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.07.2022 року складено актовий запис №588 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Підставою для звернення до суду з вказаним позовом позивачка зазначила те, що оскільки на теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує будь-яких потреб дитини, є всі підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятися від матеріального утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, наявні підстави і для стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною 3-х років, оскільки відповідач є працездатною особою. Водночас, за доводами позивача, вона наразі не працює, доглядає дитину, єдиним джерелом доходу є соціальні виплати.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 04.02.2025 року у справі №521/1886/25 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

20.02.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№10853), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову позивачу, аргументуючи свою позицію тим, що донька ОСОБА_4 після того як відповідач перестав проживати з позивачкою разом, з серпня 2024 року по січень 2025 року за усною домовленістю між ними, проживала разом з батьком дитини ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу та набрання рішенням суду законної сили, позивачка взяла доньку та не повернула її у визначений термін, що також можуть підтвердити свідки.

Також, як зазначено відповідачем, на даний час у нього склалася ситуація, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки фінансові компанії звернулися до суду з позовами про стягнення з нього кредитної заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.

25.03.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника відповідача у даній справі надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №521/1886/25, аргументоване тим, що наразі Суворовським районним судом міста Одеси розглядається позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з батьком.

26.03.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх. 318782), у якій сторона відповідача зауважила, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини, у нього на утриманні перебувають також непрацездатна бабуся ОСОБА_5 , яка є пенсіонеркою та матір ОСОБА_6 , яка не є працевлаштованою.

Водночас, як вказав відповідач, він проходить військову службу за контрактом у Національній гвардії України з 17.06.2024 року та його заробітна плата становить близько 22 000 грн. В той же час, за твердженнями відповідача, позивач проживає з іншим чоловіком, що раніше стало підставою для розірвання шлюбу. Відтак, як вважає відповідач, у стягненні аліментів на утримання позивача слід відмовити у зв`язку із недоведеністю позовних вимог. Вказану заяву судом долучено до матеріалів цивільної справи.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 26.03.2025 року у справі №521/1886/25 було визнано явку позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - обов`язковою, з мотивів з`ясування думки позивача у даній справі щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції був присутнім представник позивача, який підтримав доводи та вимоги позовної заяви з мотивів, викладених письмово, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також зазначив суду, що вважає наявними підстави для розгляду даної справи без участі позивача, явка якої була визнана судом обов`язковою ухвалою суду, оскільки його повноваження не обмежуються, а питання щодо зупинення провадження вирішення на даний час не потребує.

Окрім наведеного, за твердженнями представника позивача, на даний час, ситуація зі сплати відповідачем аліментів на утримання дитини змінилася.

Представник відповідача, яка також була присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечувала щодо позовних вимог у повному обсязі, вказала на те, що позивач необхідності її утримання з боку відповідача не має, оскільки перебуває на утриманні в іншого чоловіка, з яким проживає без реєстрації шлюбу, та своєю негідною поведінкою не заслуговує на її утримання. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Окрім наведеного, представник відповідача зауважила, що на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини відповідачем сплачуються аліменти відповідно до судового рішення.

Також представник відповідача вказала про те, що не заперечує про розгляд справи за відсутності позивача, явка якої визнана судом обов`язковою, оскільки необхідності в зупиненні розгляду даної справи немає, у зв`язку із чим вона відкликає клопотання про зупинення розгляду даної справи до розгляду справи, яка перебувала в провадженні Суворовського районного суду міста Одеси.

Розглянувши клопотання представника позивача про зупинення провадження у даній справі, подане представником позивача 25.03.2025 року судом було прийнято до уваги відкликання вказаного клопотання представником відповідача та вирішено проводити судовий розгляд без участі позивача, явка якої була визнана судом обов`язковою виключно з мотивів врахування позиції позивача з цього питання, що також не заперечувалося представниками як позивача, так і відповідача під час судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини потребують задоволення в повному обсязі, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

15.03.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який відповідно до рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року у справі №523/1726/24 розірвано.

Від шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.07.2022 року складено актовий запис №588 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Актом від 25.03.2025 року, виданим керівником ОСОН «Крива балка» було засвідчено факт проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Актом від 25.03.2025 року, виданим керівником ОСОН «Крива балка» було засвідчено факт проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 без реєстрації.

Актом від 25.03.2025 року, виданим керівником ОСОН «Крива балка» було засвідчено факт непроживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

З копії домової книги будинку за адресою: АДРЕСА_3 вбачається, зокрема, що за вказаною адресою зафіксовано реєстацію/проживання наступних осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

З копії пенсійного посвідчення НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела доходу відносно ОСОБА_6 вбачається, що остання будь-якого доходу з січня 2024 року по грудень 2025 року не отримувала.

З довідки Військової частини № НОМЕР_5 від 21.01.2025 року №40 вбачається, що ОСОБА_2 проходить службу за контрактом в Національній гвардії України.

З довідки про доходи №4, виданої Військовою частиною № НОМЕР_5 вбачається, що з липня 2024 року по грудень 2024 року останній отримав доходу 134 485 грн. 15 коп. Аліменти утримано не було.

Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 27.05.2025 року у справі №523/2714/25 позовну заяву ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини було залишено без розгляду.

Окрім наведеного, у матеріалах справи наявні письмові пояснення щодо проживання дитини, надані ОСОБА_8 від 07.02.2025 року та ОСОБА_9 від 07.02.2025 року.

Інших письмових доказів, зокрема відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб, довідок про доходи відповідача за 2025 рік, медичних документів щодо стану здоров`я відповідача, будь-яких доказів щодо інших зобов`язань відповідача перед третіми особами тощо, матеріали справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Якщо підставою для сплати аліментів є вагітність або проживання з дитиною до 3-х років або з дитиною з інвалідністю, то згідно з законом, працездатність або рівень доходу того з подружжя, на користь якого стягуються аліменти, не має значення.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Отже, чоловік/дружина, з якою проживає дитина до досягнення дитиною 3 років, має право на утримання під час шлюбу і в разі розірвання шлюбу.

Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині, яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя.

В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1ст.191 СК України).

У даній справі судом встановлено, що 15.03.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який відповідно до рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року у справі №523/1726/24 розірвано.

Від шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.07.2022 року складено актовий запис №588 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Також судом було встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, що не заперечувалося ані позивачем, ані відповідачем у даній справі. Окрім цього, підтвердженням того, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю є ініціювання відповідачем судового провадження щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком, яке в подальшому було за заявою відповідача залишене без розгляду ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 27.05.2025 року у справі №523/2714/25 та яка на час розгляду даної справи набула законної сили.

При цьому, суд зауважує, що не приймає до уваги наявні у матеріалах справи письмові пояснення щодо проживання дитини, надані ОСОБА_8 від 07.02.2025 року та ОСОБА_9 від 07.02.2025 року, з огляду на невідповідність останніх вимогам глави 5 ЦПК України. Протилежного стороною відповідача суду доведено не було, будь-яких заяв або клопотань щодо допиту в судовому засіданні свідків не заявлено.

Разом з тим, суд зазначає, що під час розгляду даної справи відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами того факту, що у останнього відсутня можливість сплачувати на користь позивача на її утримання аліментів, яка виражена у непрацездатності, наявності хвороби, інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідача тощо.

При цьому, судом також не приймається до уваги твердження відповідача про те, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна бабуся пенсійного віку та матір, яка не є працевлаштованою, оскільки факт спільного проживання відповідача з такими особами не свідчить не лише про їх утримання останнім, а і про факт взагалі необхідності утримання таких осіб будь-якими особами.

Тобто, у даному разі суд виснує про те, що відповідачем не доведено факту утримання ним бабусі пенсійного віку, яка отримує пенсію за віком, що вбачається з наданої відповідачем копії пенсійного посвідчення та матері, яка є працездатною особою.

Відтак, враховуючи встановлені обставини у даній справі, суд виснує про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17.10.2014 року №10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 80, 84 Сімейного кодексу України, ст. 4,12,13,141,200,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на її утримання у розмірі частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання позову, а саме з 03.02.2025 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 12.06.2025 року.

Повний текст рішення суду складено та підписано 12.06.2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя: Н.О. Шевчук