ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4463/25 Справа № 210/6784/24 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/6784/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконаним договору фінансового лізингу, визнання права власності та зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях,

на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року,

встановив:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання виконаним договору фінансового лізингу, визнання права власності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2021 року між ОСОБА_1 , як лізингоотримувачем, і АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір фінансового лізингу №KRP0A!0000259 про придбання автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, вартістю 398700 гривень. Автомобіль в той же день зареєстровано за АТ КБ «Приватбанк», м. Київ, Печерський р-н, вул. Грушевського Михайла, 1Д, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 1248.

Відповідно акту приймання-передачі від 17.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» передав автомобіль у володіння та користування позивачки до закінчення строку договору, або до повної оплати предмету договору з її сторони, відповідно до умов договору.

Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каримовою Н.С. за реєстром №831. Договір лізингу був підписаний АТ КБ «Приватбанк», як лізингодавцем в особі керівника напрямку «Споживче кредитування» Криворізької філії Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Гореславцем А.В. та ОСОБА_1 , як лізингоодержувачем.

Відповідно п.п. 14.1, 14.2 договору фінансового лізингу строк дії останнього зазначений з 16.02.2021 року на 60 місяців, тобто по 16.02.2026 року.

Додатком №2 Договору було встановлено, що починаючи з 25.02.2021 року, позивачка щомісяця вносила лізинговий платіж у сумі 8845 гривень, у відшкодування частини вартості предмету лізингу, а 18.10.2024 року оплатила повністю предмет лізингу за договором у сумі 99365 гривень, чим в повному обсязі виконала фінансові зобов`язання по договору фінансового лізингу.

Оскільки позивач виконала умови договору фінансового лізингу в повному обсязі та достроково відшкодувала вартість предмету лізингу, 30.10.2024 року АТ КБ «Приватбанк» надіслав позивачці пакет документів, необхідних для переоформлення автомобіля на її ім`я згідно інструкції на порталі ГСЦ МВС України.

06.11.2024 року позивачка звернулась до Головного сервісного центру МВС Регіонального Сервісного Центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях в особі Територіального Сервісного центру МВС №1248 з заявою про перереєстрацію транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, на своє ім`я.

07.11.2024 року на електронну адресу позивачки надійшла відповідь, якою відмовлено в перереєстрації автомобіля. Відмова обґрунтована тим, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється. Проведеною перевіркою встановлено, що станом на 06.11.2024 року АТ КБ «Приватбанк» значиться боржником в Єдиному реєстрі боржників. В зв`язку з чим перереєстрація (відчуження) транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 неможлива. Таким чином, ТСЦ МВС №1248 у Дніпропетровській та Запорізькій областях не має законних підстав для здійснення реєстрації (перереєстрації) вищевказаного транспортного засобу.

Вважає відмову в перереєстрації транспортного засобу на її ім`я незаконною, оскільки вона повністю виконала умови договору фінансового лізингу від 16.02.2021 року, укладеного між нею та АТ КБ «Приватбанк», автомобіль HYUNDAI SANTA FE перебуває в її користуванні і володінні, оскільки був переданий за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном, незважаючи на виконання своїх зобов`язань по договору, позивачка не може через реєстрацію автомобіля за лізингодавцем АТ КБ «Приватбанк», відомості про який містяться в Єдиному реєстрі боржників. Автомобіль під обтяженням (арештом) не перебуває.

У зв`язку з викладеним, просить визнати виконаним лізингоотримувачем ОСОБА_1 договір фінансового лізингу №KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 про придбання автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, вартістю 398700,00 грн., який був зареєстрований за Лізингодавцем АТ КБ «Приватбанк» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію від 17.02.2021 року у ТСЦ 1248 м. Київ; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_3 . Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях Територіальний сервісний центр МВС №1248 в місті Кривий Ріг, зареєструвати автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_3 за ОСОБА_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано виконаним лізингоотримувачем ОСОБА_1 договір фінансового лізингу №KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 про придбання автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, вартістю 398700 гривень, який був зареєстрований за лізингодавцем АТ КБ «Приватбанк» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію від 17.02.2021 року у ТСЦ 1248 м. Київ. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_3 . Зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях Територіальний сервісний центр МВС №1248 в місті Кривий Ріг, зареєструвати автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_3 за ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року в частині зобов`язання здійснити державну реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску за ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки, викладені судом першої інстанції під час розгляду справи не відповідають вимогам процесуального законодавства, що безпосередньо впливає на законність і обґрунтованість судового рішення. Регіональний сервісний центр ГСМ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях є структурним підрозділом ГСЦ МВС та не є юридичною особою, тому не має цивільної процесуальної правоздатності та не може бути учасником у даній справі.

Зазначає, що позовна заява не містить жодної обставини, які б свідчили, що права позивача порушуються, оспорюються, та/або не визнаються регіональним сервісним центром ГСМ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центру МВС №1248.

Зауважує, що, відповідно Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортних засобів передбачає, що реєстраційні дії щодо транспортних засобів здійснюються з метою державного обліку та контролю за використанням автомобілів, а не посвідчення права власності та користування транспортних засобів. У разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків: перереєстрація транспортного засобу непов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України Про виконавче провадження; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985. Суд першої інстанції використав невірне тлумачення п. 15 Порядку № 1388.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» посилається, що АТ КБ «Приватбанк» права ОСОБА_1 не порушені.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу №KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року.

Відповідно пункту 2.2. вказаного договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в статті 14 п.14.1 цього Договору 1 (Специфікації), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати платежі та платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно з умовами Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або чинним законодавством України).

Згідно з Додатком 1 до Договору фінансового лізингу № KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року АТ КБ «Приватбанк» передає позивачу у лізинг транспортний засіб марки HYUNDAI SANTA FE, 2016 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 .

17.02.2021 року сторонами договору фінансового лізингу АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 підписано Акт приймання-передачі.

20.10.2024 року АТ КБ «Приватбанк» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачкою та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по Договору фінансового лізингу №KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року були належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним Сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодавцю всі належні до сплати платежі за Договором. Предмет лізингу автомобіль HYUNDAI SANTA FE номер кузова НОМЕР_3 разом з провідними документами передано у власність Лізингоодержувачу.

20.10.2024 року між АТ КБ «Приватбанк» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір №б/н купівлі-продажу лізингу.

Пунктом 1.1. Договору № б/н купівлі-продажу лізингу передбачено, що у зв`язку з повним розрахунком між Покупцем та Продавцем за Предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати Покупцем усієї вартості Предмету лізингу за Договору лізингу, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю Товар, що вказаний в Таблиці 1, а Покупець зобов`язується прийняти Товар на умовах, визначених цим договором.

Позивачка, звернувшись до ТСЦ МВС №1248, отримала лист, яким повідомлено, що згідно п. 15 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 07.09.1998 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортного засобу, уповноваженими особами сервісного центру МВС проводяться перевірки транспортних засобів за Єдиним державним реєстром транспортних засобів, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, також проводиться перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особа та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиними державним демографічним реєстром, відомостей про особу з Єдиним реєстром боржників, дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей. Проведеною перевіркою встановлено, що станом на 06.11.2024 року АТ КБ «Приватбанк» значиться боржником в Єдиному реєстрі боржників. В зв`язку з чим перереєстрація (відчуження) транспортного автомобіля HYUNDAI SANTA FE, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 неможлива.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановивши, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_3 мало перейти до позивачки з 20.10.2024 року, проте перереєстрація вказаного автомобіля на ім`я позивачки неможлива через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника АТ КБ «Приватбанк» (попереднього власника), дійшов висновку про наявність підстав для захисту порушених прав позивачки, шляхом визнання за нею права власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_3 . При цьому суд першої інстанції врахував, що перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення зазначені в п. 15 Порядку 1388.

Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року оскаржується в частині зобов`язання здійснити державну реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, за ОСОБА_1 . В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Згідно ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (надалі - Порядок), затверджених постановою КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року(надалі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пункт 1 Порядку передбачає, що на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку державна реєстрація ТЗ проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) ТЗ, відповідність конструкції ТЗ установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі відповідних документів) або місцезнаходження та стоянки юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб (пункт 24 Порядку).

Перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників-юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери (п.33 Порядку).

Згідно з Положенням про територіальний сервісний центр МВС на них покладено повноваження щодо скасування в установленому законодавством України порядку реєстрації/обліку транспортних засобів.

Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку призначених для експлуатації на вулично-шляховій мережі загального користування транспортних засобів усіх типів здійснюють територіальні сервісні центри МВС у Дніпропетровській області, як структурні підрозділи територіального органу МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС).

Таким чином, регіональні сервісні центри проводять комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку транспортних засобів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1.ст.4 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який нерозривно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу у відповідних органах.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 166/817/22.

Як встановлено судом, автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, перебуває в користуванні і володінні позивача ОСОБА_1 , оскільки був переданий їй за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном позивач не має можливості.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем АТ КБ «Приватбанк» не заперечується право власності позивача на транспортний засіб, оскільки позивачем у повному обсязі виконані умови договору лізингу перед відповідачем. Банк вчинив усі необхідні дії для перереєстрації транспортного засобу за позивачкою, зокрема, видав усі документи, які вимагалися для такої перереєстрації.

Однак, при зверненні до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях ТЦС МВС №1248 з метою реєстрації транспортного засобу позивачці відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «Приватбанк» значиться в Єдиному реєстрі боржників.

З системного аналізу наведених правових норм чинного законодавства слідує, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 року у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 року у справі № 910/2861/18).

Велика Палата Верховного суду у постанові від 12.03.2019 року у справі № 911/3594/17 зробила висновок, що за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно.

Виходячи з системного аналізу підстав поданого позову у взаємозв`язку з обставинами справи та обраним позивачем способом захисту порушеного права, апеляційний суд зауважує, що обставини наявності відповідача в Єдиному реєстрі боржників для даного спору щодо визнання права власності на транспортний засіб не мають правового значення, оскільки перереєстрація права власності на користь лізингоодержувача не може бути обмежена жодною третьою особою та у спірних правовідносинах визначальним є виконання умов договорів фінансового лізингу як правомірна підстава набуття позивачем права власності.

Висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині судового рішення відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, та узгоджуються з застосованими нормами матеріального права.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно п. 1 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 11 червня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста