Справа № 944/6904/24
Провадження №2/944/817/25
УХВАЛА

11.06.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Леньо Б.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції з поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, в порядку загального позовного провадження клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності,

в с т а н о в и в :

В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

04.03.2025 відповідач ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання, відповідно до якого, зазначає, що в провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться справа №944/1215/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Наталії Петрівни про визнання недійсними заповіту та свідоцтв про право на спадщину.

Позовні вимоги по вищевказаним цивільним справам пов`язані між собою, оскільки ОСОБА_3 володіє 1/6 часткою спірної земельної ділянки, що становить 0,1239 га. Від загальної її площі, яку успадкувала в порядку ст.1241 ЦК України за законом, після смерті своєї дочки ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Решта 5/6 часток належить позивачам, які її успадкували також після смерті ОСОБА_6 за заповітом який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області 18.02.2013 року, а відтак існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №944/1215/23, предметом якої є спільна земельна ділянка як частина спадкового майна.

25.03.2025 представник позивача адвокат Дашинич О.Б. надіслала до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі. Відповідно до якого, зазначає, що наявність ще одного спору між тими самими сторонами жодним чином не впливає на можливість вирішення спору про поділ належного сторонам майна. Аргументи відповідача, що поділ майна унеможливить виконання ймовірного рішення у справі про визнання заповіту недійсним, є неспроможними з огляду на те, що цивільний процесуальний закон не передбачає зупинення провадження у справі для забезпечення можливості виконання рішення у іншій справі. Повинна мати місце об`єктивна неможливість розгляду саме даної справи. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі підтримала та просила задоволити.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні заявили клопотання про зупинення провадження у справі заперечила та просила відмовити.

Суд, розглянувши клопотання відповідача щодо зупинення провадження, заслухавши думку учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов такого висновку.

Положеннями частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження, і який є вичерпним.

Так, пунктом 6 частини 1 вище вказаної статті встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини 1 статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення в даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання, щодо відсутності обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору про визнання недійсними заповіту та свідоцтв про право на спадщину, виключає можливість на підставі наявних доказів у справі №944/6904/24 самостійно вирішити спір про припинення права спільної часткової власності по цій справі.

За таких обставин, слід відмовити в задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.251, 259-261 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Матвіїв І.М.