Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/105/25

Провадження №2/377/174/25

11 червня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Приліпко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Піндура М.М. до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання,

У С Т А Н О В И В :

12 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у КЗ «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» ЧОР, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 лютого 2025 року і до 23 червня 2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 в якому зазначено в графі «Батько» - ОСОБА_4 , в графі «Мати»- ОСОБА_5 .

12 вересня 2014 року позивачка уклала шлюб, у зв`язку з чим прізвище « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 », що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 24.12.2021 року, де зазначено в графі «відомості про дружину», прізвище до державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_6 », прізвище після державної реєстрації - « ОСОБА_7 ».

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 березня 2016 року по справі №377/150/16-ц з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 призначено стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Державною виконавчою службою Славутицького міського управління юстиції, 28.03.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №50635433 на підставі якої з відповідача стягувались аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, тому стягнення аліментів припинено.

З витягів, виданих 30.01.2025 року з реєстру Славутицького територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 48 від 27.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є учнем КЗ «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» Чернігівської обласної ради (II рівень акредитації) і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Термін навчання з 02.09.2024 року по 23.06.2025 року. Форма навчання денна.

В зв`язку з навчанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 потребує матеріальної допомоги, яку може і зобов`язаний надавати відповідач.

Відповідач працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» де отримує заробітну плату щомісячно в середньому 15061,62 гривень.

На момент звернення до суду з даною заявою, на скільки відомо позивачці, непрацездатних осіб, інших дітей на утриманні у відповідача немає, стан здоров`я відповідача нормальний.

Позивачка працює в Управління освіти і науки Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та займає посаду керівник гуртка, посадовий оклад становить 6923,40 грн., що підтверджується довідкою №12 від 30.01.2025р.. Стан здоров`я позивачки нормальний.

Враховуючи дохід позивачки, вона не має змоги одна забезпечити належне утримання сина, який дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки несе витрати пов`язані з навчальним процесом, з транспортними витратами, з придбанням учбових матеріалів, харчуванням.

Відповідно до виписки №9456 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07.11.2023 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений основний діагноз: G40.3 Генералізована ідіоматична епілепсія та епілептичні синдроми, супутні захворювання: J30.0 Вазомотрний риніт. Позивачка постійно придбає ОСОБА_9 для ОСОБА_3 , що підтверджується фіскальними чеками.

Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем на період навчання не досягнуто, то за вирішенням даного питання позивачка вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів , оскільки останній має можливість надавати допомогу сину, який продовжує навчання. Враховуючи матеріальний стан батьків, стан здоров`я сина, щомісячний дохід відповідача дозволяє утримувати себе та свою повнолітню дитину саме у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця.

Ухвалою судді від 26.02.2025 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

24.03.2025 від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву. В якій не заперечував проти того, що він, як батько їх спільного сина, зобов`язаний надавати належну матеріальну допомогу на його утримання як до досягнення ним повноліття, так і в подальшому на період його навчання після досягнення повноліття, що фактично і відбувалося шляхом стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця за рішенням суду.

Стороною позивача не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на обгрунтування розміру щомісячних витрат, які несе позивач на утримання їх сина, що пов`язані з його навчанням, так само як і не обгрунтовано розмір заявлених нею позовних вимог щодо стягнення в якості аліментів щомісячно 1/3 частини його заробітку.

Як вбачається з Відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виконкому Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 268 від 20.03.2025 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований тільки він ОСОБА_4 , в зв`язку з чим він самостійно несу витрати на утримання цього житла, що складають більше 3 000 гривень на місяць, про що свідчать платіжні інструкції по оплаті комунальних послуг, додані до відзиву.

В 2021 році він потрапив на стаціонарне лікування в лікарню в с.м.т. Іванків Київської області, після чого він тривалий час за рекомендацією лікаря самостійно приймав ліки для підтримання стану свого здоров`я. Але з урахуванням загострення його пробем він змушений був пройти Ультразвукове дослідження (УЗД) 24.11.2024 та звернутися за консультацією до гастроенетеролога, за висновком якого йому був встановлений діагноз: портальний цироз печінки в результаті тривало протікаючого ХВГС. Згідно рекомендацій спеціаліста мені потрібно пройти обстеження: ФГДС з оглядом вен стравоходу, УЗД ОЧП з проведенням еластрофії печінки та ін., призначено лікування. Відповідно, на проходження всіх рекомендованих мені обстежень, здачу аналізів та лікування, потрібні значні кошти.

Просить суд частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_8 та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, до закінчення ним навчання в КЗ Чернігівській професійний ліцей залізничного транспорту Чернігівської обласної ради (11 рівень акредитації) по 23.06.2025 року.

Вважає необґрунтованими та безпідставними вимоги позивача ОСОБА_8 , стосовно стягнення з нього понесених нею витрат за надання правової допомоги за Договором про надання правничої (правової) допомоги № 03/02/25-ц від 03.02.2025, укладеним нею з адвокатом Піндур М.М., в сумі 5 000 гривень, оскільки він за своїм змістом не відповідає вимогам ч. З ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ухвалою суду від 26.03.2025 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та відкладено розгляд справи до 29.04.2025 року.

01 квітня 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечував доводи викладені у відзиві та підтримав позовні вимоги.

Судове засідання 29.04.2025 року було знято з розгляду та призначено 11.06.2025 року.

У призначене судове засідання 11.06.2025 року сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_8 про розгляд справи за її відсутності. Від представника позивача ОСОБА_10 до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, підтримав відзив на позов та просив стягувати аліменти в розмірі 1/5 частини доходу.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено в графі «Батько» - ОСОБА_4 , в графі «Мати»- ОСОБА_5 .

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 24.12.2021 року, підтверджується що позивач 12 вересня 2014 року уклала шлюб, у зв`язку з чим прізвище « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 ».

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 березня 2016 року по справі №377/150/16-ц з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 призначено стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до постанови Державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, 28.03.2016 року відкрито виконавче провадження №50635433 на підставі якої з відповідача стягувались аліменти на утримання ОСОБА_3 .

28 січня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, тому стягнення аліментів припинено.

З витягів, виданих 30.01.2025 року з реєстру територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації з управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/227, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 29.05.2002 року.

Факт навчання ОСОБА_3 підтверджується довідкою № 48 від 27.01.2025 року. з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є учнем КЗ «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» Чернігівської обласної ради (II рівень акредитації) і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Термін навчання з 02.09.2024 року по 23.06.2025 року. Форма навчання денна.

Відповідно до виписки №9456 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07.11.2023 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений основний діагноз: G40.3 Генералізована ідіоматична епілепсія та епілептичні синдроми, супутні захворювання: J30.0 Вазомотрний риніт.

Відповідно до ультрозвукового дослідження від 28.11.2024 року та консультаційного висновку спеціаліста від 16.03.2025 року ОСОБА_4 1978 року народження встановлений діагноз: портальний цироз печінки в результаті тривало протікаючого ХВГС, успішна ПВТ ХВГС в 2021 році.

ОСОБА_8 працює в Управління освіти і науки Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та займає посаду керівник гуртка, посадовий оклад становить 6923,40 грн., що підтверджується довідкою №25 від 25.03.2025 року.

ОСОБА_4 працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді контролера ВТК, де отримує заробітну плату за період з 01.09.2024 року по 31.01.2025 року 68888,16 гривень.

Відповідно до витребуваних довідок, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримує стипендію у КЗ «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» Чернігівської обласної ради у розмірі 1250, 00 грн. на місяць, з 01.09.2024 року по 30.04.2025 року 10041,25 гривень. Відповідно до довідки Приватного Акціонерного Товариства «Київспецмонтаж» № 60 від 26.05.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримує заробітну плату за період проходження виробничої практики з 11.03.2025 року по 15.05.2025 року у розмірі 35149,00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність та безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про освіту»).

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як зазначено у ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 є повнолітнім сином відповідача у справі ОСОБА_4 , та є учнем КЗ «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» Чернігівської обласної ради (II рівень акредитації) з денною формою навчання. Дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки несе витрати пов`язані з навчальним процесом, з проживанням, з транспортними витратами, з придбанням учбових матеріалів, харчуванням та лікуванням.

Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання.

Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

На підтвердження стану здоров`я учасників справи суд дослідив копії висновків та діагностичних досліджень лікарів.

Врахувавши часткове визнання позову відповідачем, нормальний стан його здоров`я, стан здоров`я третьої особи, матеріальне становище сторін, можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, пов`язаних з навчанням.

Враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дітей, матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище стягувача аліментів, з урахуванням того, що позивач не довела розмір інших необхідних витрат на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки не надала відповідного розрахунку таких витрат, інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 та ч. 2 ст. 200 СК України, які підлягають застосуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу, суд доходить висновку, про задоволення позовних вимог у розмірі меншому, ніж просить позивач.

Таким чином, суд вважає правильним задовольнити позов частково та визначити аліменти з ОСОБА_4 на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у КЗ «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» ЧОР, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що буде необхідною та достатньою його участю як батька в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, починаючи з 12 лютого 2025 року і до 23 червня 2025 року.

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в іншому розмірі є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Виходячи із змісту ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 12 лютого 2025 року.

Інші доводи учасників справи, наведені у заявах по суті справи, не впливають на висновок суду щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів у вказаному розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, статей 1-4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з такого розрахунку: 1211, 20 гривень ( сума судового збору, що підлягає сплаті) х 60 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог) : 100 = 726,72 гривні (сума судового збору, пропорційна відсотку розміру задоволених позовних вимог), від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, в силу вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати.

За Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1Закону України від 05липня 2012 року №5076-VI«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача - 3000 гривень (відсоток розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у КЗ «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» ЧОР, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 лютого 2025 року і до 23 червня 2025 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 18 липня 1978 року судовий збір на користь держави в розмірі 726,72 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено 11.06.2025 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Представник позивача адвокат Піндур Микола Михайлович, робоча адреса: м. Чернігів, проспект Перемоги б. 96, оф. 4,5.

Відповідач - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , працюючого на ДСП «Чорнобильська АЕС»;

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Т. О. Малишенко