Справа № 305/960/25
Проваджекння по справі 2-о/305/44/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - Ємчука В.Е.

за участі секретаря судового засідання Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що вона, являється племінницею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько заявниці є рідним братом ОСОБА_2 . На час своєї смерті ОСОБА_2 проживала за адресою АДРЕСА_1 . Хоча заявниця зареєстрована за адресою с. Лазещина, 1189, але фактично проживала зі своєю тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, аж до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає і по цей час. Вона здійснювала постійний догляд за тіткою, допомагала їй по господарству, оскільки вона дітей не мала, була самотньою. Заявниці поховала покійну тітку, оскільки разом з нею проживала. Інші особи, які б прийняли спадщину пасивною поведінкою - спільно проживаючи зі спадкодавцем, відсутні. А спадщина відкрилася тільки 27.02.2025 року за її заявою. Заповітів ОСОБА_2 не вчиняла. У зв?язку зі смертю тітки відкрилася спадщина на належне їй майно, тому 27.02.2025 року вона звернулася із заявою до Рахівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відсутністю факту прийняття спадщини та роз?яснено порядок звернення до суду про встановлення факту спільного проживання. Інших спадкоємців які б прийняли спадщину чи претендували на спадщину немає, тому жодні спори щодо спадкування відсутні. До нотаріуса щодо оформлення чи прийняття спадщини ніхто не звертався і спадкова справа була заведена тільки тепер, за її заявою. Хоча фактично заявниця проживала з тіткою на час її смерті, проте місце проживання заявниці було зареєстроване за іншою адресою, ніж місце проживання спадкодавця, тому даний факт має бути підтверджений тільки рішенням суду. У випадку встановлення цього юридичного факту вона вважатиметься такою, що прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. З огляду на викладене, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її представник ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд даної справи без їх участі, заяву підтримує та просить таку задовольнити.

Представник Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, селищний голова Делятинчук А.І. 23.04.2025 направив до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд приходить до такого висновку.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України містить поняття спадкування, відповідно до якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Глава 87 Цивільного кодексу України регулює відносини, що стосуються здійснення прав на спадкування. Зокрема тут міститься положення, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №? 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що батьками заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно з матеріалами справи батько заявниці ОСОБА_4 являвся рідним братом громадянки ОСОБА_2 , яка згідно зі свідоцтвом на смерть серії НОМЕР_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 27.02.2025 звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом й згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі 27.02.2025 було відкрито спадкову справу №73722079.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Пріц О.І. №05 від 27.02.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті ОСОБА_2 , оскільки не підтверджено факту прийняття спадщини.

Отже, встановлення цього юридичного факту, необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав на майно, що належало її тітці - ОСОБА_2 .

Згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_3 від 17.01.1998 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Заявниця фактично проживала зі своєю тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , аж до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювала постійний догляд за тіткою, допомагала їй по господарству, позаяк вона дітей не мала, була самотньою, що підтверджено довідкою старости села Лазещина Андрія Агопшука №213 від 18.02.2025.

Згідно з довідкою старости села Лазещина Андрія Агопшука №1568 від 07.12.2023, а також акту обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, складеного 19.02.2025 депутатом в/о № 7 Лазаровичем Юрієм із залученням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також акту обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, складеного 12.04.2024 депутатом в/о № 7 Лазаровичем Юрієм із залученням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 на момент смерті була прописана та проживала за адресою АДРЕСА_1, разом зі своєю племінницею, в шлюбі не перебувала, дітей не мала. ОСОБА_1 поховала покійну тітку.

За наведених обставин слід зробити висновок, що інші особи, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутні.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80272887 від 27.02.2025 від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіти відсутні.

Отже, заявниця ОСОБА_1 довела належними та допустимими доказами те, що вона на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом зі спадкодавцем у будинку АДРЕСА_1 , від спадщини не відмовлялася, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України підтверджено факт прийняття заявницею спадщини померлої.

Спору з приводу спадкування майна померлої немає, адже ОСОБА_2 не мала сім`ї, у тому числі дітей.

Реєстрація заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 за різними адресами та відсутність відповідного документу, який би підтверджував факт постійного проживання стали перешкодою у реалізації прав заявниці на спадкування майна, що належало ОСОБА_2 , тобто позбавляє її можливості скористатися своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом встановити цей факт немає можливості, а відтак суд вважає заяву заявниці обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265,273, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Відомості про учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області, селище Ясіня, вул. Борканюка, 7, Закарпатська область, Рахівський район, тел. (03132) 42-013, E-mail: , код юридичної особи 04351452.

Суддя: В.Е.Ємчук