Дата документу 02.06.2025
Справа № 334/886/25
Провадження № 2/334/1265/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «ВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

за участю: представника позивача Барчишеної Г.В., співвідповідачки ОСОБА_1 ,

встановив:

представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просить стягнути солідарно зі співвідповідачів на користь позивача заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення в сумі 12 848,36 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що співвідповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та користується послугами КП «ВОДОКАНАЛ», але оплату за послуги вносить не в повному обсязі, тому за період з 01.01.2022 по 30.11.2024 утворилася заборгованість в сумі 12 848,36 гривень. 01.04.2022 за вказаною адресою укладено публічний договір.

Співвідповідачі подали відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та зазначили, що за існування КП «ВОДОКАНАЛ», у них була відсутня заборгованість, що підтверджує позивач своїм розрахунком заборгованості з 01.01.2022. Борг виник у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, тобто форс мажорними обставинами, визначені компетентним органом Торгово-промисловою палатою України. Листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України підтвердила зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення - надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для фізичних осіб по договору, що зробило неможливим виконання договірних обов`язки у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Воєнний стан вплинув на їхню сім`ю таким чином, що їм довелося евакуювати неповнолітню дитину з матір`ю до країн Європи, на що були витрачені всі збереження (чого не сталося б у мирний час), бо на той час було невідомо як вони там облаштуються. У цей період співвідповідач ОСОБА_2 не був працевлаштований, а постійні сирени та вибухи спровокували хвороби співвідповідачки ОСОБА_1 , що потягло за собою дороге лікування. Їх існування залежало тільки від пенсії ОСОБА_1 , яка на той час була 4 754 гривні, а з 23.03.2023 після індексації стала 5 617 гривень. Тобто на кожного з них приходилося менше прожиткового мінімуму (2 393 гривні), яких ледве вистачало на їжу та ліки. У цей же час стрімко зросли ціни на продукти, що більше погіршило майновий стан. Були вимушені користуватися послугами ломбарду, щоб підтримати життя. Перед ними постало питання або вижити під час війни, або сплатити всі борги та померти. Місячна оплата всіх комунальних послуг складала 3 500 гривень при сукупному доході на кожного члена сім`ї у період 2022 року та 2023 року - 2 350 гривень. Постановою Верховної Ради України 18.03.1999 № 512 «Про оплату житлово-комунальних послуг населенням України» встановлена плата за житло та комунальні послуги не більше 15% фактично отриманого сукупного доходу сім`ї. Але при їх сукупному доході, цінах на ліки та продукти харчування у період 2022 - 2023 роках не могли собі дозволити і цих 15%. Питання не в коштах, а взагалі у їх існуванні за роки війні. 24.02.2024 письмово повідомили позивача про форс-мажорні обставини, які склалися. Якби не воєнний стан (форс мажор) - боргу б не було. Посилалися на постанову КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (зі змінами) забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 з дати виникнення можливості бойових дій по дату припинення можливості бойових дій на територіях, включених до таких територій за наказом Міністерства з питань реінтеграції України. Запорізька міська територіальна громада була виключена з переліку в період часу з 09.02.2023 по 06.03.2023. Наказом № 309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції України «Про затвердження Переліку Територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Запорізька міська територіальна громада віднесена до територій можливих бойових дій з датою виникнення можливості бойових дій з 01.02.2023. Заборгованість за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022, заборонено примусово стягувати до виключення території Запорізької міської територіальної громади з переліку територій можливих бойових дій. Позовна заява подана позивачем передчасно і не підлягає задоволенню. На законодавчому рівні визначено, що борги після війни потрібно буде повернути і ніхто з цим не сперечається, але зараз, на територіях, де можуть у будь яку мить виникнути бойові дії, стягнення боргів з населення заборонено до виключення території Запорізької міської територіальної громади з переліку територій можливих бойових дій. Громадянам потрібно дати можливість просто вижити. За період в якому виник борг показники лічильника позивачу не передавали з причини хвороби співвідповідачки ОСОБА_1 та інших сімейних причин до 01.03.2024. Помісячний розрахунок заборгованості, який покладений позивачем в основу позову та наданий суду як доказ, не надає можливості визначити його складові. Тому узгодити розрахунок заборгованості із заборгованістю до стягнення за період 01.01.2022 по 30.11.2024, яка складається з холодного водопостачання 7 120,92 гривень, холодного водовідведення 4 604,19 гривні, гарячого водовідведення 164,59 гривні, абонплати за централізоване водопостачання 471,39 гривня та абонплати з централізованого водовідведення 487,27 гривень, не є можливим. Під час воєнного стану значна частина рахунків на оплату послуг позивача не надходила до споживачів, що також ускладнює питання щодо дійсності розрахунку боргу з 01.01.2022 по 30.11.2024 за надання послуг КП «ВОДОКАНАЛ». Вони з порозумінням поставилися до цієї проблеми і листом до позивача поставили питання про надання їм інформації щодо боргу, який виник на 01.03.2024. Такий розрахунок одержали. Розрахунки боргу, які додані до позовної заяви від 22.01.2025 і до відповіді позивача від 13.03.2024 зроблені різними фахівцями позивача, але за одним договором. Період з 01.01.2022 по 01.03.2024 у цих розрахунках спільний, що надало можливість проаналізувати розрахунок заборгованості за цей період. З`ясовано, що обидва фахівця, однієї галузі знань, працюють в КП «ВОДОКАНАЛ» і зробили розрахунок заборгованості за одним договором. Хоча періоди у цих розрахунків різні, але період з 01.01.2022 по 01.03.2024 - спільний, що надало можливість їх порівняти. Помісячні розрахунки суми боргу мають розбіжності, що впливає на загальну суму боргу. Серпень 2022 року - за розрахунком фахівця ОСОБА_4 заборгованість складає 362,14 гривні, а за розрахунком фахівця ОСОБА_5 - 789,75 гривень, різниця складає 427,61 гривень. Різниця за вересень 2023 року складає 843,80 гривні. Різниця за лютий 2024 року складає 113,20 гривень. Різниця за березень 2022 року складає 8,13 гривень. Тобто сума боргу складає 11 555,62 гривень. Позивач не вірно розрахував середньомісячний обсяг водопостачання за період неподання співвідповідачами показників приладів обліку. Так, за період з 01.03.2022 по 01.09.2022 позивач визначає розрахунком фактичні витрати, як 11,667 куб.м., у той час, як це складає 11,583 куб.м. (обсяг витрат за 2021 рік згідно платіжок - 7,499 куб.м. (березень) + 10 (квітень) + 10 (травень) +15 (червень) + 13 (липень) + 16 (серпень) + 13 (вересень) + 14 (жовтень) + 10 (листопад) + 9 (грудень) + 11 (січень 2022 року) + 11 (лютий 2022 року) = 139 куб.м. 139 : 12 = 11,583 куб.м. середнє щомісячне споживання. Різниця між розрахунками: 11,667 куб.м. - 11,583 куб.м. = 0,084 куб.м. 0,084 куб.м. х 17,808 гривень (тариф за водопостачання) = 1,5 гривня х 6 місяців = 9 гривень надлишкові за водопостачання. За водовідведення 0,084 куб.м. x 10,56 (тариф за водовідведення) х 6 місяців = 5,39 загальна надлишкова сума 14 гривень. Також розбіжності по розрахунку за період з 01.09.2022 по 01.10.2023 (13 місяців). Позивач застосовує розрахункову норму споживання 12,230 куб.м., у той час як це 11,75 куб.м. (аналогічно за розрахунком за 12 попередні місяці). Різниця 12,230 куб.м. - 11,75 = 0,48 куб.м, 0,48 х 17,808 = 9. Тобто за 13 місяців х 9 = 110 гривень надлишково за водопостачання. За водовідведення сума складає: 0,48 куб.м. х 10,56 гривень х 13 місяців = 65,89 гривень. Загальна надлишкова сума 110 + 65,89 = 175,89 гривень. Розуміють, що у позивача розрахунки робляться автоматично за програмою, але данні вводяться фахівцями і людський фактор не виключається. Такі мізерні суми для позивача є смішними, але для них це продукти на добу. На підставі вказаного вважають, що загальна сума боргу за публічним договором по водопостачанню та водовідведенню складає 11 555,62 гривень 14 - 175,89 гривень = 11 365,73 гривень. Наполягають на визначені боргу у сумі 11 365,73 гривень з наступною реструктуризацією у термін 36 місяців, враховуючи тяжке матеріальне становище.

Представником позивача та співвідповідачами подані додаткові пояснення, які суд не бере до уваги, оскільки при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених ЦПК України, якими є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, що передбачено статтею 174 ЦПК України.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.02.2025 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін від 26.02.2025 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Барчишена Г.В. позов підтримала, з урахуванням обставин, викладених у ньому.

Співвідповідачка ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову, враховуючи викладені у відзиві обставини. Борг за спожиту воду і послуги водовідведення виник під час війни. Тяжко жити, грошові кошти йдуть на утримання онуків, що вважає обставинами форс-мажору.

Співвідповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з листами Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 04.02.2025 № 06.4-06/02/3108 та № 06.4-06/02/3109 «Про надання інформації» місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 16.03.1993 та 03.12.2020 по теперішній час.

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 позивач за період з 01.01.2022 по 30.11.2024 надав співвідповідачам послуги за спожиту воду і послуги водовідведення на суму 13 507,61 гривень. Співвідповідачі не виконали свій обов`язок по оплаті вказаних житлово-комунальних послуг, вносили оплату частково, а саме в сумі 659,25 гривень, а тому станом на 30.11.2024 мають заборгованість за спожиті послуги у сумі 12 848,36 гривень.

Згідно з розрахунком розподілу обсягу, нарахування плати та отриманих від споживача платежів за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.01.2022 по 29.02.2024, наданим співвідповідачкою ОСОБА_1 , заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення станом на 01.03.2024 складає 9 896,06 гривень.

Відповідно до рахунків на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлений на ім`я співвідповідачки ОСОБА_1 .

24.02.2024 співвідповідачка ОСОБА_1 звернулася до КП «ВОДОКАНАЛ» із заявою, в якій зазначила на форс-мажорних обставинах через як виникла заборгованість, просила визнати обставини, що спричинили борг по квартирі АДРЕСА_2 , форс мажором (невідворотними та об`єктивними обставинами), надати копію договору про надання послуг з центрального водопостачання у паперовому варіанті з її підписом. Якщо є ще якийсь договір із її підписом, крім водопостачання, просила надати і його для ознайомлення, бо з цією війною вона не орієнтуюся на підставі яких документів в неї з позивачем договірні відносини. Якщо за період 2022 року - 2023 року було збільшення тариф, повідомити на підставі якого нормативного акту і з якої дати, яке економічне обґрунтування цієї зміни під час війни. Надати для звірки акт про місячні нарахування та загальну суму боргу, бо платіжки не одержувала і звірити показники лічильника їй ні з чим (щомісяця знімала показники та записувала).

Відповідно до листа КП «ВОДОКАНАЛ» від 13.03.2024 № 1262/24/9, наданого у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 24.02.2024, оскільки співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП «ВОДОКАНАЛ» не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем послуг, то з 01.04.2022 із власниками та/або споживачами вказаного багатоквартирного будинку укладено індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором-приєднання. З 01.04.2022 за адресою: АДРЕСА_1 укладено індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором-приєднання. Законодавством не передбачений обов`язок укладання індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Сам факт запровадження воєнного стану на території України не є підставою для припинення КП «ВОДОКАНАЛ» здійснення нарахувань за надані послуги та не звільняє споживачів від встановленого законодавством та умовами укладеного договору обов`язку зі сплати за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2875 від 22.12.2021 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КП «ВОДОКАНАЛ» м. Запоріжжя з 01.01.2022 затверджені та діють по теперішній час наступні тарифи: на централізоване водопостачання для споживачів, які не є суб`єктами господарювання, - 17,808 гривень за 1 куб.м. (з ПДВ); на централізоване водовідведення для споживачів, які не є суб`єктами господарювання, - 10,56 гривень за 1 куб.м. (з ПДВ). Станом на 01.02.2022 по особовому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість за надані послуги складала 357,88 гривень, та у зв`язку з несплатою, отриманих у період з 01.02.2022 по 29.02.2024 послуг, заборгованість зросла та станом на 01.03.2024 складає 9 896,06 гривень. Оскільки протягом 2022 року погіршення якості питної води на виході з водоочисних споруд ДВС-2 та у розподільній мережі правого берега міста Запоріжжя не зафіксована якість питної води відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством України. У КП «ВОДОКАНАЛ» відсутні підстави для здійснення з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У статті 1 Закону № 2189-VIII зазначено, що для цілей цього закону споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач.

Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До заяви не доданий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, укладений між КП «ВОДОКАНАЛ» та співвідповідачами. Також не додані докази опублікування тексту Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.04.2022 на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та/або на веб-сайті КП «ВОДОКАНАЛ», а також розміщення повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Таким чином суду не надано доказів укладення між КП «ВОДОКАНАЛ» та співвідповідачами договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Проте суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , за яким проводились нарахування.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Довідкою про доходи № 5921 2799 9195 2275, трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 03.06.1997, довідкою № 21 КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ № 9» від 17.01.2024, товарним чеком від 03.10.2024, довідкою № 301 КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ № 9» від 17.04.2025, фіскальними чеками, індивідуальними частинами Договору про надання фінансового кредиту та застави № від 17.10.2023, № від 07.07.2023 та № від 13.09.2023 співвідповідачі підтверджують свій матеріальний стан, через який не мають можливості сплатити заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення в сумі 12 848,36 гривень.

Суд відхиляє аргументи співвідповідачів про те, що з 24.02.2022 діють форс-мажорні обставини внаслідок воєнного стану, що перешкодило їм оплачувати надані послуги, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З 24.02.2022 в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, з наступними змінами.

Загальним офіційним листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, підтвердивши, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Разом з цим, суд зазначає, що борг виник у співвідповідачів ще до настання форс-мажорних обставин. Крім цього, згідно зі статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від самого зобов`язання.

Також суд не бере до уваги аргументи співвідповідачів щодо заборони стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 з дати виникнення можливості бойових дій по дату припинення можливості бойових дій на територіях, включених до таких територій за наказом Міністерства з питань реінтеграції України на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі Постанова № 206) встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, Запорізька міська територіальна громада з 01.02.2023 належить до територій можливих бойових дій.

Проте абзац 3 пункту 1 Постанови № 206 застосовується лише щодо споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання. У даному випадку співвідповідачі продовжують проживати у м. Запоріжжі.

Таким чином заборона щодо звернення позивача до суду з цим позовом відсутня.

Перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем, та рахунок розподілу обсягу, нарахування плати та їх отримання від споживача, наданого співвідповідачами, суд дійшов висновку, що вони співпадають між собою, оскільки сума загальної заборгованості за період з 01.01.2022 по 29.02.2025 складає 9 896,06 гривень. Не дивлячись на розбіжності у вказаних документах у щомісячних нарахуваннях, суд відхиляє аргументи співвідповідачів щодо зайвих нарахувань заборгованості за серпень 2022 року, березень 2022 року, вересень 2023 року та лютий 2024 року в сумі 1 292,74 гривні.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Свої зобов`язання з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач виконав в повному обсязі, що не спростовано співвідповідачами, які у свою чергу, порушили свої зобов`язання та не вносили оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.01.2022 по 30.11.2024 мають заборгованість в сумі 12 848,36 гривень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути солідарно зі співвідповідачів на користь позивача заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення в сумі 12 848,36 гривень.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто зі співвідповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 028 гривень в рівних частках.

Керуючись статтями 10 - 13, 76 - 81, 89, 263 - 265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «ВОДОКАНАЛ» заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення в сумі 12 848 (дванадцять тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «ВОДОКАНАЛ» судовий збір у сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «ВОДОКАНАЛ» судовий збір у сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 06 червня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач Комунальне підприємство «ВОДОКАНАЛ», місцезнаходження: вул. Святого Миколая, буд. 61, м. Запоріжжя, ,

співвідповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя М.В. Фетісов