Справа №: 148/1176/25
Провадження № 2-о/148/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

присяжних Кондратюк Н.М.

Сулима Л.А.

при секретареві Семеновій М.О.,

представника заявника Дунаєва І.Б.

представника в/ч НОМЕР_1 Богуславського Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи загиблою (померлою).

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи загиблою. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік, ОСОБА_2 03.08.2022 року був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , як стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти. З 20 серпня 2022 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

14 жовтня 2022 року під час проведення ротації підрозділів в районі н.п. Первомайське Донецької області при перевірці наявності особового складу стало відомо, що чоловік заявниці зник безвісти за особливих обставин, з приводу чого було призначене, службове розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 жовтня 2022 року № 809.

Під час проведення службового розслідування було встановлено, що 14 жовтня 2022 року під час виконання бойового завдання після масованого артилерійського та танкового обстрілу позицій та штурму противником бойових позицій 2 мотопіхотної роти противник почав штурмові дії. Після тривалого стрілкового бою частина спостережних постів та окопів була захоплена ворогом. Військовослужбовці за командою командира відійшли з передових позицій на ротний опорний пункт та продовжили відбиття наступу противника. Після закінчення бою, проведення ротації підрозділів та перевірки особового складу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_2 . Серед військовослужбовців, які відходили з захоплених ворогом позицій його не було. Провести пошукові заходи наразі неможливо через активні бойові дії.

За результатами службового розслідування складений висновок, що причиною зникнення безвісті стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 стало виконання бойового завдання по здійсненню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф в Донецькій області.

Згідно сповіщення про зникнення безвісти від 17.10.2022, ОСОБА_2 , стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотний роти військової частини НОМЕР_1 , 1976 р.н., вірний присязі, у бою за нашу Батьківщину зник безвісти 14.10.2022 року на території Донецької області, поблизу н.п. Первомайськ під час виконання бойових завдань.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставина за №8, вбачається, що ОСОБА_2 , вважаться зниклим безвісти за особливих обставин.

Просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця села Побережне Вінницького району Вінницької області, громадянина України, загиблим (померлим) за обставин безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 .

Датою смерті громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця села Побережне Вінницького району Вінницької області, громадянина України, просить вважати 14.10.2022 року.

Місцем смерті громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця села Побережне Вінницького району Вінницької області, громадянина України, просить вважати с. Первомайське Донецької області. Україна.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник, адвокат Дунаєв І.Б. підтримали вимоги заяви у повному обсязі та просили задовільнити.

Представник в/ч НОМЕР_1 , за дорученням ОСОБА_3 не заперечував, щодо задоволення заяви.

Представник Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.11.2006 року.(а.с. 6)

Згідно довідки виконкому Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 07.05.2025 за № 62, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично проживав по АДРЕСА_2 . (а.с. 7)

Відповідно до витягу з наказу № 232 від 20 серпня 2022 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_2 вважався таким, що з 20 серпня 2022 року прибув до складу сил і засобів здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ". (а.с. 8)

Відповідно до витягу з наказу № 809 від 15.10.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 , призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти за особливих обставин стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 . (а.с. 9)

Відповідно до витягу з наказу № 609 від 21.10.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 , в ході службового розслідування було встановлено, що стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 виконував бойові завдання пов`язані з Захистом батьківщини, здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відбиття збройної агресії рф в районі населеного пункту Первомайське Донецькій області, що призвело до зникнення безвісти за особливих обставин.

Місце знаходження наразі солдата ОСОБА_2 невідоме.

Стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 вважати таким, що з 15.10.2022 року по теперішній час зник безвісти за особливих обставин.(а.с. 13-14)

Згідно рапорту командира 2 мотопіхотної в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 15.10.2022 року, 14.10.2022 під час проведення ротації підрозділів в районі н.п. Первомайське Донецької області при перевірці наявності особового складу стало відомо, що стрілець-санітар 3 мотопіхотного віддаєш» 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 зник безвісти за особливих обставин.

Пошукові заходи здійснити наразі немає можливості через активні бойові дії. Станом на 15.10.2022 будь-які дані про місце знаходження солдата ОСОБА_6 невідомі.(а.с. 16)

Згідно п.п. 10.1, 10.2 Акту службового розслідування, затвердженого в.о. командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 від 21.10.2022 року, службове розслідування вважати завершеним, стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 вважати таким, що з 15.10.2022 року по теперішній час зник безвісти за особливих обставин.(а.с. 10-12)

Відповідно до витягу з наказу № 288 від 15.10.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 вважати безвісно зниклими в зоні збройного конфлікту, при здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванням збройної агресії російської федерації в Донецькій області, при захисті Батьківщини під час воєнного стану, з ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Вважати такими, що вибули зі складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання спеціальних (бойових) завдань у складі оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_6 " з 15 жовтня 2022 року: солдата ОСОБА_2 , стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 . (а.с. 15)

Згідно сповіщення про зникнення безвісти від 17.10.2022 за №2597, ОСОБА_2 , стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотний роти військової частини НОМЕР_1 , 1976 р.н., вірний присязі, у бою за нашу Батьківщину зник безвісти 14.10.2022 року на території Донецької області, поблизу н.п. Первомайськ під час виконання бойових завдань.(а.с. 17)

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставина за №8 від 19.06.2023, вбачається, що ОСОБА_2 , вважаться зниклим безвісти за особливих обставин з 15.06.2023.(а.с. 18)

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо початку відліку строку, для оголошення судом фізичної особи померлою, суд виходить зі слідуючого.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України, саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Суд враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом.

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Законодавець у 2018 році вніс зміни до частини другої статті 46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів «воєнними діями» словами «збройним конфліктом».

Із пояснювальної записки до проєкту Закону про правовий статус осіб, зниклих безвісти: «Беручи до уваги триваючий збройний конфлікт на території України та його наслідки як для населення в цілому, так і для окремих осіб, найбільш доцільним є прийняття окремого закону, який визначатиме правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечуватиме правове регулювання відносин, пов`язаних з обліком цих осіб та їх розшуком, з метою максимального подолання руйнівних наслідків конфлікту».

Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).

Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права.

Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси.

Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Важливим під час розгляду цієї справи є історичний контекст виникнення приписів частини другої статті 46 ЦК України. Його аналіз дозволяє зрозуміти, які суспільні та правові умови стали підґрунтям для її впровадження, а також як зміни у законодавстві відбивають потреби суспільства в різні часові періоди.

У Цивільному кодексі Української РСР 1963 року був подібний припис: відповідно до частини другої статті 21 цього Кодексу військовослужбовець або інший громадянин, який пропав без вісті в зв`язку з воєнними діями, може бути в судовому порядку оголошений померлим не раніше, ніж після закінчення двох років з дня закінчення воєнних дій.

Подібне регулювання у Цивільному кодексі Української РСР 1963 року склалося після Другої світової війни. У чинному ЦК України видозмінену до реалій незалежної України статтю 21 законодавець виклав у статті 46 без істотних змін, доповнивши її у частині другій реченням другим з наведенням спеціального правила із вказівкою на право суду (з урахуванням конкретних обставин) оголосити фізичну особу померлою до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців.

Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.

Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.

За останні десятиріччя суспільні відносини зазнали докорінних змін, зокрема завдяки розвитку технологій, тому законодавець у чинному ЦК України передбачив скорочений шестимісячний строк, якого не було передбачено у Цивільному кодексі Української РСР 1963 року.

Тож тлумачення згаданої правової норми має сприяти швидкому відновленню стану правової визначеності та забезпеченню справедливості.

Суд зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання - забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах.

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Інше, звужувальне, тлумачення правила другого речення частини другої статті 46 ЦК України було б проявом надмірного формалізму і суперечило б завданням цивільного судочинства.

Отже, телеологічне тлумачення норми права дозволяє врахувати специфіку випадків зникнення фізичних осіб під час активних бойових дій і акцентувати увагу на суспільній потребі у встановленні справедливості та визначеності щодо статусу зниклої особи, але лише після спливу розумного строку для її пошуку.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.

Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).

Суд звертає увагу, що стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи.

Суд виснує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 (далі - Наказ № 376). Зареєстровано в Міністерстві юстиції України11 березня 2025 року за № 380/43786.

У цьому Наказі № 376 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Суд наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

Заявниця просила оголосити померлим свого чоловіка ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стрілець-санітар НОМЕР_4 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти.

Стверджувала, що ОСОБА_2 виконував бойові завдання пов`язані з Захистом батьківщини, здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відбиття збройної агресії рф в районі населеного пункту Первомайське Донецькій області, що призвело до зникнення безвісти за особливих обставин. 15.10.2022 під час проведення ротації підрозділів в районі н.п. Первомайське Донецької області при перевірці наявності особового складу стало відомо, що стрілець-санітар 3 мотопіхотного віддаєш» 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 зник безвісти за особливих обставин.

Пошукові заходи здійснити наразі немає можливості через активні бойові дії. Станом на 15.10.2022 будь-які дані про місце знаходження солдата ОСОБА_2 невідомі.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила, що офіційно в організації, які займаються пошуком зниклих безвісті військовослужбовців з приводу пошуку свого чоловіка ОСОБА_2 , вона не зверталася. Лише один раз усно звернулася в організацію «Червоний Хрест», але їй не перетелефонували.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Суд наголошує, що обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Заявник просить оголосити свого чоловіка ОСОБА_2 померлим, але доказів, які б безаперечно вказували на загибель її чоловіка, а саме: очевидців події, які станом 14.10.2022 року безпосередньо приймали участь у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Первомайське Донецькій області разом з ОСОБА_2 та були очевидцями можливої загибелі ОСОБА_2 , суду не надала та матеріали справи не містять.

Також ні заявником ні її представником не надано суду доказів, що остання намагалася розшукати свого безвісті зниклого чоловіка ОСОБА_2 , матеріали справи таких доказів також не містять.

Надані заявником витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 , які були досліджені у судовому засіданні, не можуть бути доказами, які стовідсотково вказують на загибель ОСОБА_2 саме ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З дослідженого Акту службового розслідування у судовому засіданні встановлено, П.3 «Обставини та факти, що були встановлені під час проведе службового розслідування»: стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 виконував бойові завдання пов`язані з Захистом Батьківщини, здійснював заходи національної безпеки і оборони, відбиття збройної агресії рф в районі населеного пункту Первомайське Донецької області.

Відповідно до письмових пояснень командира 1 мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частині НОМЕР_1 , головного сержанта ОСОБА_8 , 14.10.2022 року після масованого ворожого артилерійського та танкового обстрілу позицій 2 мотопіхотної роти противник почав штурмові дії. Після тривалого стрілкового бою частину спостережних постів та окопів була захоплена ворогом. Військовослужбовці за командою командира відійшли з передових позицій на ротний опорний пункт та продовжили відбиття наступу противника. Після закінчення бою, проведення ротації підрозділів та перевірки особового складу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_2 . Сере військовослужбовців, які відходили з захоплених ворогом позицій його не було. Провести пошукові заходи наразі неможливо через активні бойові дії.

Даний акт службового розслідування також не свідчить про можливу загибель ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Також суд зауважує, що відрахування початку шестимісячного строку з моменту можливої смерті ОСОБА_2 необхідно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі останнього, а саме: населеного пункту Первомайське Донецької області.

Відповідно Постанови Верховної Ради України від 19 вересня 2024 року № 3984-IX, «Про перейменування окремих населених пунктів та районів «село Первомайське Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області перейменовано на село Авдіївське.

Відповідно до Наказу № 376 населений пункт Авдіївське колишнє Первомайське Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області являється територією активних бойових дій з 24.02.2022 по даний час, що також підтвердив представник в/ч НОМЕР_5 , зазначивши, що даний населений пункт знаходиться під окупацією військ рф.

Таким чином не можливо відрахування початку шестимісячного строку зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, з моменту можливої смерті ОСОБА_2 , оскільки не закінчилися активні бойові дії на місці ймовірної загибелі останнього, а саме в населеному пункті Первомайське Донецької області.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Суд приймає до уваги висновки, зроблені у постанові Велика Палата Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 «Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України).

З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.»

Таким чином з урахуванням вищенаведеного суд відмовляє в задоволені заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи загиблою.

Керуючись ст. 46 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи загиблою (померлою), відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 09 червня 2025 року.

Суддя Дамчук О.О.

Присяжні: Кондратюк Н.В.

Сулима Л.А.