Провадження № 2/756/1290/25
09 червня 2025 року місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Ткач М.М.,
за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 30.04.2011 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням суду від 13.01.2022. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з лютого 2019 року, позивач разом з дітьми проживає за місцем реєстрації окремо від відповідача ОСОБА_2 13.12.2022 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. З моменту окремого проживання відповідач бачила дітей декілька разів. З 2023 року мати перестала приїжджати на дні народження дітей. Аліменти з моменту отримання рішення суду, не платить. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей, відповідач не надає. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, як мати, не цікавиться їхнім життям, навчанням та здоров`ям, не відвідує їх дома. З останньої телефонної розмови погодилась, що не виконує і не має на меті виконувати свої батьківські обов`язки, таким чином ОСОБА_2 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Ураховуючи викладене, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.11.2024 суддею Яценко Н.О. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, призначено підготовче засідання.
З огляду на те, що суддю Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О., у провадженні якої перебувала дана справа, відповідно до рішення ВРП від 10.12.2024 звільнено у зв`язку з поданням заяви про відставку, згідно із рішення зборів суддів Оболонського районного суду міста Києва від 17.12.2024, призначено повторний автоматизований розподіл справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, розподілено судді Ткач М.М.
06.05.2025 до суду від Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування №102-1848 від 24.04.2025.
Протокольною ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.05.2025 серед іншого, підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, закрито, призначено справу до розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. При цьому, 28.05.2025 до суду від позивача надійшла заява, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся. При цьому, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.01.2022.
Від шлюбу у сторін народились діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.08.2013 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14.01.2015.
Як вбачається з витягів з Реєстру територіальної громади, діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.03.2023 виданого УСЗН Деснянської РДА в місті Києві ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дитині з інвалідністю, її законним представником є ОСОБА_1 .
Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією надано висновок №102-1848 від 24.04.2025 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, серед іншого зазначається, що батько, ОСОБА_1 і діти зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними також проживає дружина батька, ОСОБА_5 та їх спільна донька 2024 року народження. За адресою місця проживання дітей та батька спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб, було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання, та з`ясовано, що в квартирі чисто, охайно, є всі необхідні меблі та побутова техніка. В дітей є окрема кімната, окремі спальні місця, іграшки, одяг та взуття відповідно до віку дітей. Діти забезпечені робочим місцем, комп`ютером та мобільним телефоном. ОСОБА_1 офіційно працює та має самостійний дохід. За місцем роботи характеризується позитивно. Згідно інформації, наданої спеціальною школою № 26 Дніпровського району міста Києва, ОСОБА_4 навчалась в період з 2022-2023 за програмою для дітей з інтелектуальним порушенням. Батько приводив та забирав дитину вчасно. Після закінчення уроків він цікавився її успіхами та поведінкою. Також батько постійно підтримував зв`язок з класним керівником. За весь період навчання мати дитини, ОСОБА_2 не приходила до школи та жодного разу не цікавилась навчанням дитини. Дівчинка характеризувалась позитивно та була забезпечена всім необхідним. Відповідно до інформації, наданої спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району міста Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються в даній школі в 3 та 5 класі. Навчанням та успіхами дітей цікавиться їх батько ОСОБА_1 . Діти виглядають чисто, охайно та забезпечені всі необхідним для навчання. Молодша ОСОБА_4 відвідує спортивні секції та гуртки. Відповідно до інформації, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва діти обслуговуються в даному медичному закладі. На прийом з дітьми приходить батько, який виконує всі медичні зобов`язання по відношенню до них. Мати дітей, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Матері дітей направлялося запрошення за місцем реєстрації, проте лист повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Працівник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово зв`язувалась з матір`ю дітей по телефону та просила надати свої пояснення по суті спору. Під час розмови ОСОБА_2 повідомила що вона заперечує проти позбавлення її батьківських прав і зазначила, що направить свої пояснення по суті спору. Також вона повідомила, що наразі вона проживає в місті Одеса, але точної адреси місця проживання вона не зазначила. Незважаючи на всі повідомлення та запрошення мати дітей до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явилась, по суті позовних вимог пояснення не надавала. Малолітня ОСОБА_3 надала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації пояснення, відповідно до яких зазначила, що вона спілкується зі своєю мамою раз на півроку по телефону. Особисто з мамою вона не зустрічалась вже давно. Малолітня ОСОБА_4 надала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації пояснення, відповідно до яких зазначила, що маму звати ОСОБА_2 . Бачила вона її давно. Відповідно до інформації наданої Оболонським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на січень 2025 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 184988,84 грн. Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на засіданні комісії повідомили, що вони проживають разом з татом. З мамою спілкуються рідко. Мати дітей, ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час та дату засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проте на засідання комісії не з`явилась та про причини своєї неявки не повідомила. Ураховуючи викладене, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.
У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до статей 150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.
Надаючи оцінку висновку Деснянської РДА в міста Києві, наданому в порядку ст. 19 СК України, суд виходить з того, що згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд погоджується з висновком Деснянської РДА в міста Києві як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, виховання дітей, їхньої долі, що свідчить про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач із заявами про вчинення їй перешкод у спілкуванні та вихованні дітей до служби не зверталася.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійсно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню та вихованню дітей, а тому позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 09.06.2025.
Відомості про сторін:
1. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 );
2. Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );
Суддя М. М. Ткач