Номер провадження: 22-ц/813/1961/25
Справа № 499/23/19
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р. М.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Фінанс»

на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 16 липня 2024 року

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа №499/23/19 у справі за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

01 липня 2023 року ТОВ «Омега Фінанс» звернулось до суду з вказаною вище заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа №499/23/19, виданий Іванівським районним судом Одеської області 30 липня 2019 року.

Вимоги вказаної заяви обґрунтовано тим, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 20.02.2019 року у справі № 499/23/19 провадження № 2/499/143/19 за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №10.14.0717.ФО_К від 24.07.2017 р., позовні вимоги задоволено, а саме: вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» суму боргу за кредитним договором №10.14.0717.ФО_К від 24.07.2017 року у розмірі - 37 091,52 грн, у тому числі: сума заборгованості за кредитом 19 748,36 грн; сума заборгованості за процентами 12 870,56 грн; сума пені за простроченим кредитом, процентами та комісією 4 472,60 грн, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» судовий збір у розмірі -1 921 грн понесені позивачем при звернені до суду з цим позовом.

30 липня 2019 року Іванівським районним судом Одеської області на виконання зазначеного вище рішення по справі № 499/23/19 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» суму боргу за кредитним договором №10.14.0717.ФО_К від 24.07.2017 року у розмірі - 37 09, 52 грн та судовий збір у розмірі - 1 921 грн, понесений позивачем при звернені до суду з даним позовом.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23.05.2024 р. у справі № 499/23/19 провадження 6/499/32/24 замінено сторону стягувана (позивача) з АТ «ЮНЕКС БАНК на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС».

13 червня 2024 р. від в.о. начальника Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Василя Ільченко отримано лист-відповідь №16612 з якого убачається, що виконавчий документ №499/23/19 від 30.07.2019 року, виданий Іванівським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі -37 091, 52 грн та судового збору у розмірі - 1 921 грн повернуто стягувачу згідно тренінгу поштових відправлень № 906 від 20.06.2023 року.

Згідно листа-відповіді АТ «ЮНЕКС БАНК» від 26 червня 2024 року Банк не отримував постанову Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.06.2023 р. по ВП N2 60526818 про повернення виконавчого документу стягувачу разом із оригіналом виконавчого листа Іванівського районного суду Одеської області від 30.07.2019 р. по справі №499/23/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» суму боргу за кредитним договором №10.14.0717.ФО_К від 24.07.2017 року у розмірі - 37 091 грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі - 1 921 грн понесений позивачем при звернені до суду з даним позовом.

Отже факт відсутності відповідно виконавчого листа у виконавчій службі, у заявника та у попереднього стягувача свідчить про те, що такий втрачено, а тому є підстави для видачі його дублікату.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 16 липня 2024 року відмовлено у задоволенні вказаної вище заяви ТОВ «Омега Фінанс».

У апеляційній скарзі ТОВ «Омега Фінанс», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 16 липня 2024 року та задовольнити вимоги заяви про видачу дубліката виконавчого листа №499/23/19.

За доводами апеляційної скарги, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, визначені ст. 12 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №404-VIII, переривались у зв`язку із перебування такого на виконанні у період з 12.11.2019 року по 16.06.2023 року, отже звернення ТОВ «Омега Фінанс» до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №499/23/19 відбулось у межах визначеного законом строку.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, із заявою (клопотанням) про відкладення розгляду справи не звертались, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч. 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала суду відповідає, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви ТОВ «Омега Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся з такою більше ніж через два роки після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 20.02.2019 року у справі № 499/23/19 провадження № 2/499/143/19 за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №10.14.0717.ФО_К від 24.07.2017 р., позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» суму боргу за кредитним договором №10.14.0717.ФО_К від 24.07.2017 року у розмірі - 37 091,52 грн, у тому числі: сума заборгованості за кредитом 19 748,36 грн; сума заборгованості за процентами 12 870,56 грн; сума пені за простроченим кредитом, процентами та комісією 4 472,60 грн, та судовий збір у розмірі -1 921 грн.

30 липня 2019 року Іванівським районним судом Одеської області на виконання зазначеного вище рішення по справі № 499/23/19 видано виконавчий лист.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23.05.2024 р. у справі № 499/23/19 провадження 6/499/32/24 замінено сторону стягувана (позивача) з АТ «ЮНЕКС БАНК на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС».

13 червня 2024 р. від в.о. начальника Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Василя Ільченко отримано лист-відповідь №16612 з якого убачається, що виконавчий документ №499/23/19 від 30.07.2019 року, виданий Іванівським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі -37 091, 52 грн та судового збору у розмірі - 1 921 грн повернуто стягувачу згідно тренінгу поштових відправлень № 906 від 20.06.2023 року.

Згідно листа-відповіді АТ «ЮНЕКС БАНК» від 26 червня 2024 року Банк не отримував постанову Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.06.2023 року по ВП №60526818 про повернення виконавчого документу стягувачу разом із оригіналом виконавчого листа Іванівського районного суду Одеської області від 30.07.2019 року по справі N2 499/23/19 .

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів(посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, інтими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»),

Відповідно до п. 17.4 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в ред. 2021 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат».

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі №2-1380/08 (провадження №61-10540св22) зазначено, що:

"при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист".

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Статтею 12 Закону України N 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Як убачається з матеріалів справи, виконавчий №499/23/19 від 30.07.2019 року, виданий Іванівським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі -37 091, 52 грн та судового збору у розмірі - 1 921 грн перебував на виконанні в Роздільянському ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південногомаіжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Так постановою державного виконавця Цепака О.Я. від 12.11.2019 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (ВП №60526818), а постановою від 16.06.2023 року виконавчого документ №499/23/19 від 30.07.2019 року повернуто стягувану, на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону;

За таких встановлених у справі обставин, колегія суддів виснує, що помилковим є висновок суду першої інстанції щодо пропуску заявником ТОВ «Омега Фінанс» визначеного ст. 12 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки зважаючи на вказані вище обставини та вимоги національного законодавства відповідна заява про видачу дубліката виконавчого листа вважається такою, яка подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі №2-162/12 (провадження № 61-14111 св20).

Обґрунтовуючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа, ТОВ «Омега Фінанс» посилається на втрату вказаного виконавчого листа після завершення виконавчого провадження 16.06.2023 року.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає є підстави для видачі заявнику дубліката виконавчого листа

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Омега Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа № 499/23/19.

Керуючись ст.ст.367, 374,376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 16 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа №499/23/19 у справі за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Омега Фінанс» дублікат виконавчого листа № 499/23/19, виданого Іванівським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» суми боргу за кредитним договором № 10.14.0717.ФО К від 24.07.2017 року у розмірі - 37 091, 52 грн, у тому числі: сума заборгованості за кредитом 19 748,36 грн; сума заборгованості за процентами 12 870,56 грн; сума пені за простроченим кредитом, процентами та комісією 4 472,60 грн та судового збору у розмірі - 1 921 грн, понесеного позивачем при звернені до суду з позовом.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 09 травня 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.А. Коновалова

М.В. Назарова