Єдиний унікальний номер №333/1770/25
Номер провадження № 2-о/333/286/25
Р І Ш Е Н Н Я Іменем України

06 червня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., представника заявника - адвоката Малишева О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Малишева Олександра Віталійовича, заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту смерті особи,-

ВСТАНОВИВ :

27.02.2025 до Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява представника ОСОБА_1 , адвоката Малишева Олександра Віталійовича, заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Комунарський ВДРАЦС), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про встановлення факту смерті особи.

Заява обґрунтована тим, що заявниця та ОСОБА_2 12.09.1981 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_6 від шлюбу у них народилась спільна дитина - ОСОБА_3 . 08.04.1993 шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер у селі Данилівка Березівського району Одеської області, де він постійно проживав. У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України їхнього сина призвали для проходження військової служби за призовом під час мобілізації. ІНФОРМАЦІЯ_4 під час безпосередньої участі у бойових діях син загинув. Як один із батьків сина, нарівні із заявницею, ОСОБА_2 мав би право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) сина. Проте з`ясувалось, що смерть ОСОБА_2 не було зареєстровано. Але провести державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 у заявника немає об`єктивної можливості через те, що лікарське свідоцтво про смерть не видавалось, незважаючи на те, що ОСОБА_2 було поховано. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки від цього залежить реалізація останнім своїх особистих немайнових і майнових прав та інтересів (зокрема, здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , отримання відповідного свідоцтва про смерть, отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина без урахування частки ОСОБА_2 ).

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30.04.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, призначено судове засідання по справі, встановлено заінтересованій особі п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на заяву.

09.05.2025 до суду надійшла заява Комунарського ВДРАЦС, згідно з якою заперечення щодо розгляду справи відсутні, просить розглянути справу без його присутності.

22.05.2025 судом отримано відзив на заяву від ІНФОРМАЦІЯ_5 , у якому зазначено, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був призваний на військову службу за призовом по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ такелажник 2-го інженерно-позиційного взводу інженерно-позиційної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув через вибухову травму у селі Нововодяне Сватівського району Луганської області. У даному випадку право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_3 у рівних частках мають його мати - ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 . На цей час до ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулась із заявою та документами для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_3 мати останнього - ОСОБА_1 , заява якої була розглянута, задоволена та їй була призначена і виплачується допомога з урахуванням права ОСОБА_2 на таку ж її рівну частку. Із наданих у цій справі доказів випливає, що батько солдата ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, але державну реєстрацію його смерті здійснено не було. На підставі вищевикладеного, ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просить розглянути цивільну справу за відсутності його представника.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом належним чином.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Малишев О.В. заяву підтримав та надав пояснення, що заявник та ОСОБА_2 перебували у шлюбі до 1993 року, від якого мали сина. Шлюб було розірвано та син залишився проживати разом із заявником, а ОСОБА_2 до 2008 року проживав у місті Запоріжжі. У 2008 році поїхав до Одеської області, де проживав до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після початку війни сина заявника призвали на військову службу. В минулому році її син загинув. Заявниця звернулася із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина, яку було задоволено. Проте допомогу призначено з урахуванням права ОСОБА_2 . Тоді з`ясувалось, що державну реєстрацію смерті останнього здійснено не було, лікарське свідоцтво про смерть не видавалось. Хоча наявними у справі доказами факт смерті повністю підтверджується. Просив заяву задовольнити та встановити факт смерті ОСОБА_2 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона є племінницею ОСОБА_2 та проживала у сусідньому будинку. До 1993 року ОСОБА_2 був у шлюбі із заявником. У них був спільний син, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю. До 2008 року ОСОБА_2 проживав у місті Запоріжжі, а в 2008 році поїхав до села в Одеській області, де він народився. Наприкінці осені 2009 року зателефонувала родичка ОСОБА_2 та повідомила, що останній помер. Свідок разом із двоюрідним братом їздили на похорон ОСОБА_2 . Чому не було зареєстровано його смерть, свідкові не відомо.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення представника заявниці та свідка, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 12.09.1981 серії НОМЕР_2 заявник та ОСОБА_2 12.09.1981 уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у заявника та ОСОБА_2 народилась дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.06.1983 серії НОМЕР_3 .

08.04.1993 шлюб між заявником та ОСОБА_2 було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 08.04.1993 серії НОМЕР_4 .

Учасниками справи визнається та засвідчується сповіщенням сім`ї від 20.06.2024 № СЗ/7292, довідкою про причину смерті від 22.06.2024 № 2793м/1617л, свідоцтвом про смерть від 22.06.2024 серії НОМЕР_5 , що син заявника - солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був призваний на військову службу за призовом по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув через вибухову травму у селі Нововодяне Сватівського району Луганської області.

Не заперечується учасниками справи та підтверджується витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 13.12.2024 № 279/168, що заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою та документами для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 . Заява була розглянута, задоволена та заявнику призначена допомога в розмірі 1/2 частини 15 000 000 грн, в сумі 7 500 000 грн.

Згідно з листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.09.2024 № 35/06.10-01-25 у результаті перевірки, проведеної за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян за період з 2008 року по теперішній час, актового запису про смерть відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не виявлено.

Комунарський ВДРАЦС листом від 19.02.2025 № 114/32.10-10-01-27 повідомив, що зареєструвати смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Данилівка Березівського району Одеської області, не мають можливості.

Водночас Розквітівська сільська рада Березівського району Одеської області листом від 05.09.2024 № 782/14-02 надала інформацію, що у справах виконавчого комітету Розквітівської сільської ради відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Данилівка Березівського району Одеської області. Додатково повідомили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дійсно похований не території Розквітівської громади, на кладовищі с. Ставкове.

На доданих до вказаного листа фотографіях судом встановлено наявність зображення поховання з надгробним пам`ятником, на табличці якого зазначено: « ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Тобто прізвище, ім`я та по батькові, а також дата народження співпадає із даними ОСОБА_2 , що також дає підстави вважати, що дане поховання дійсно належить йому, так само як і вважати достовірною вказану дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що узгоджується з іншими доказами у справі.

У дослідженому судом листі Березівського районного відділу поліції Головного управління поліції в Одеській області від 10.10.2024 № 12441 вказано, що в ході перевірки було встановлено, що у справах комітету Розквітівської сільської ради відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Данилівка Березівського району Одеської області. Також мають відомості, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , похований не території Розквітівської громади, на кладовищі с. Ставкове Березівського району Одеської області.

За інформацією КНП «Березівський міський ЦПМСД» від 14.10.2024 № 135 встановлено, що лікарями закладу та структурних підрозділів не видавалося лікарське свідоцтво про смерть (фельдшерська довідка про смерть) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який мешкав на території с. Данилівка Березівського району Одеської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Смерть ОСОБА_2 восени 2009 року та його поховання підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений гл. 1 та 6 розд. IV ЦПК України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

П. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З вищенаведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд враховує, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (п. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

П. 1, 3, 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з абз. 1 п. 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

Отже, факт смерті ОСОБА_2 породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки від нього залежить реалізація останнім своїх прав та інтересів, зокрема - на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина без урахування частки ОСОБА_2 .

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000, зареєстрованими в Міністерства юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті фізичної особи.

Однією з підстав для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (пп. «а» п. 1 гл. 5 розд. III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні).

Проте з огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 у заявника є об`єктивні перешкоди, оскільки лікарське свідоцтво про смерть (фельдшерська довідка про смерть) не видавалось.

Водночас дослідженими судом доказами в їх сукупності та взаємозв`язку достовірно встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у селі Данилівка Березівського району Одеської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно з п. «ґ» ч. 1 гл. 5 розд. III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Враховуючи все вищевикладене, суд доходить висновку, що заява про встановлення факту смерті ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2-13, 76-81, 83, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Малишева Олександра Віталійовича, заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 у селі Данилівка Березівського району Одеської області громадянина України ОСОБА_2 у віці 54 роки, який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 в селі Данилівка Березівського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Рішення суду надіслати для виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Р.Піх