Справа №519/1241/25
У Х В А Л А

18.06.2025 року м. Південне

Суддя Південного міського суду Одеської області Барановська З.І., розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Одеса) про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

При дослідження позовної заяви та доданих документів суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати вимогам, які передбачені статтями 175 та 177 ЦПК України.

Як вбачається із змісту позовної заяви та долучених до неї додатків, позивач просить скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_2 відповідно до постанов державного виконавця ДВ 3/588 від 08.02.2006 та №814-02-16-1 від 17.08.2001.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 ч.3 ст.175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, в даному випадку необхідно визначитись з обсягом позовних вимог і обґрунтувати кожну з них належним чином з посиланням на відповідні докази.

Згідно із ч.2 ст.30 ЦПК України для даної категорії позовів застосовуються правила виключної підсудності, а саме позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Тому позивачу на виконання вимог п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України необхідно зазначити в позові все майно та місцезнаходження такого майна для правильного застосування судом правил виключної підсудності.

Згідно із ч.3 ст.53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у цій справі встановлено, що рішення за наслідками розгляду справи може вплинути на права та обов`язки іншого спадкоємця, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , а також на права та обов`язки особи, в інтересах якої накладено арешт майна спадкодавця.

Заявляючи вимоги про скасування арешту спадкового майна, позивач визначає відповідачем у справі Південний відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Одеса) та не залучає до участі у справі інших осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду в цій справі. Вирішуючи питання про відкриття провадження в цій справі, суд позбавлений можливості залучити таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в зв`язку з відсутністю в матеріалах позову належних відомостей про них.

Крім того, всупереч вимогам п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України у позові не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Так, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Такі висновки сформульовані у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16; від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц; від 07.07.2020 у справі №712/8916/17; від 09.02.2021 у справі №635/4741/17.

Отже належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (п.8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

За власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17).

Тому у разі, якщо позивач не є стороною виконавчого провадження, належними відповідачами у справах даної категорії є сторони виконавчого провадження, а не орган виконавчої служби.

Враховуючи наведене суд пропонує позивачеві в порядку усунення недоліків позову визначитись з суб`єктним складом спору та у разі врахування зазначеного, викласти позов у новій редакції, надавши суду відповідну кількість примірників виходячи з кількості учасників спору.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1-2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання належно оформленої позовної заяви в новій редакції, з урахуванням вимог ст.175, 177 ЦПК України та даної ухвали.

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Одеса) про скасування арешту майна залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви та заяви про забезпечення доказів без руху для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Південного міського суду

Одеської області З.І.Барановська