Справа № 541/466/25
Номер провадження 2/541/513/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 червня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

представника позивачки Сидоренка Ю.В.,

представника відповідача Пищимухи Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про зобов`язання укласти договори оренди земельних ділянок,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сидоренко Ю.В., звернулась до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про зобов`язання укласти договори оренди земельних ділянок, мотивуючи свої вимоги наступним. 12 липня 2023 року тридцять п`ятою сесією сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області було прийняте рішення № 221, у п. 6 якого зазначено про укладення з ФОП ОСОБА_2 двадцяти двох договорів оренди землі на новий строк за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв); зобов`язання ФОП ОСОБА_2 укласти договори оренди земельних ділянок та зареєструвати право оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вказане свідчить, що відповідач визнав передбачене ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право ОСОБА_2 на укладення договорів оренди вказаних земельних ділянок на новий строк. Однак, не встигнувши укласти нові договори оренди, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі переважне право на укладення договорів оренди вищевказаних земельних ділянок на новий строк. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, є позивачка, в зв`язку з чим остання 06 вересня 2023 року звернулась до Миргородської міської ради Полтавської області із заявою, в якій просила розглянути представлені документи та передати їй як спадкоємиці в оренду земельні ділянки цільового призначення - 01.01 ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), розташованих на території Миргородської міської ради (колишня територія Шахворостівської сільської ради). Крім того, 25 жовтня 2023 року позивачка направила відповідачу додаткову заяву, в якій повідомила про те, що зазначені земельні ділянки знаходяться всередині поля, яке вона обробляє, та всередині масиву земельних ділянок, які вона орендує у населення, а також, що на даний час орендну плату за ці земельні ділянки замість її померлого чоловіка сплачує вона. У відповіді на вказані заяви від 05 грудня 2023 № 7/206-2 відповідач повідомив позивачці, що підготовлений земельним відділом проект рішення про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 63,2082 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), місце розташування: Миргородська міська територіальна громада (колишня територія Шахворостівської сільської ради) розглядався на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних ресурсів, охорони довкілля, засідання якої відбулося 28 листопада 2023 року, але в зв`язку з вилученням її заяви від 06 вересня 2023 року про передачу в оренду земельних ділянок загальною площею 63,2082 га в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000061 від 31 липня 2023 року, подальший розгляд заяви зупинено. 06 лютого 2024 року ОСОБА_1 знову звернулась до відповідача із заявою про укладення з нею договорів оренди земельних ділянок, проекти яких додала до заяви разом з довідкою нотаріуса про те, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину. Відповідь на вказану заяву позивачка не отримала. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Вважає, що діями відповідача порушено її права, тому просила зобов`язати Миргородську міську раду укласти з нею договори оренди двадцяти двох земельних ділянок, право оренди яких було визнане за померлим ОСОБА_2 .

Під час підготовчого провадження представник позивачки надав заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, зазначив, що земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :00:010:0064, витребувана власником, а у земельних ділянок №№ НОМЕР_2 , 1110, НОМЕР_3 змінились кадастрові номери в зв`язку з виготовленням технічної документації із землеустрою на підставі рішення Миргородської міської ради від 15 листопада 2024 року № 332; при цьому у земельної ділянки № НОМЕР_4 змінилась площа. В зв`язку із наведеним просив зобов`язати Миргородську міську раду укласти з ОСОБА_1 договори оренди двадцяти однієї земельної ділянки з урахуванням вищевказаних змін площі та кадастрових номерів земельних ділянок (а.с. 159).

Представником відповідача суду було надано відзив на позовну заяву, згідно з яким представник просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначила, що договори оренди на земельні ділянки, вказані в позові, відповідно до п. 6 рішення тридцять п`ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 221 від 12 липня 2023 року «Про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення» передбачено укласти з ФОП ОСОБА_2 строком до 01 січня 2025 року. Останнього також було зобов`язано зареєструвати право оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак, у подальшому, по день смерті ОСОБА_2 вказані договори оренди померлим не були підписані. Не підписання договорів свідчить як про порушення вимоги щодо форми договору, так і підтверджує відсутність волевиявлення сторони договору щодо погодження його істотних умов. З метою використання вищевказаних земельних ділянок до відповідача неодноразово зверталася позивачка, однак Миргородська міська рада прийшла до висновку, що її звернення є передчасними, оскільки ОСОБА_1 не підтвердила того, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , а також на момент подання заяви не завершився встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. 13 лютого 2024 року поштовим зв`язком позивачці було направлено відповідь із зазначенням вказаного. Повторно ОСОБА_1 з належними підтверджуючими документами з метою укладення договорів оренди на вищевказані земельні ділянки до Миргородської міської ради не зверталася. Представник зауважила, що до заяви від 06 лютого 2024 року позивачкою було додано підписані проекти договорів оренди земельних ділянок, в яких вона також вказала строк дії договору до 01 січня 2025 року. Не отримавши повторного звернення від ОСОБА_1 після закінчення строку для прийняття спадщини, за відсутності підтвердження її статусу як єдиного спадкоємця Миргородська міська рада рішенням сорок сьомої сесії восьмого скликання від 07 березня 2024 року № 104 «Про внесення часткових змін до рішення 35 сесії Миргородської міської ради 8 скликання від 12 липня 2023 року № 221 «Про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення» вирішила у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внести часткові зміни до вказаного рішення, а саме скасувати п. 6 рішення про укладення з ФОП ОСОБА_2 договорів оренди земельних ділянок загальною площею 63,2082 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), які розташовані на території Миргородської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради). Зобов`язання відповідача в судовому порядку надати земельну ділянку в користування на підставі договору оренди за відсутності відповідного рішення є порушенням його виключного, передбаченого ст. 13 Конституції права на здійснення права власності від імені українського народу та управління землями (а.с. 44-46).

Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборонено Миргородській міській раді Полтавської області вчиняти будь-які дії, направлені на зміну меж або цільового призначення, поділ, об`єднання, передання у користування земельних ділянок з цільовим призначенням - 01.01 ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), розташованих на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), зазначених в даному позові.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивачки під час судового розгляду позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

У відповідності з п. 6 рішення тридцять п`ятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 12 липня 203 року № 221 «Про оренду земельних ділянок сільскогосподарського призначення» було вирішено укласти з ФОП ОСОБА_2 договори оренди землі на новий строк за рахунок (невитребуваних земельних часток паїв), а саме:

6.1 невитребувану земельну частку (пай) № 1108-1 площею 1.5441 га кадастровий номер :00:010:0084, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.2 невитребувану земельну частку (пай) № 1102 площею 2.8882 га кадастровий номер :00:010:0078, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.3 невитребувану земельну частку (пай) № 1106 площею 3.2165 га кадастровий номер :00:010:0082, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.4 невитребувану земельну частку (пай) № 1125 площею 3.2164 га кадастровий номер :00:010:0058, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.5 невитребувану земельну частку (пай) № 1122 площею 3.2072 га кадастровий номер , :00:010:0051, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.6 невитребувану земельну частку (пай) №2 1119 площею 3.2068 га кадастровий номер :00:010:0054, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.7 невитребувану земельну частку (пай) № 1118 площею 3.2071 га кадастровий номер . :00:010:0055, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.8 невитребувану земельну частку (пай) № 1124 площею 3.1742 га кадастровий номер :00:010:0059, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.9 невитребувану земельну частку (пай) № 1093 площею 2.5585 га кадастровий номер :00:010:0089, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.10 невитребувану земельну частку (пай) № 1116 площею 3.0690 га кадастровий номер :00:010:0062, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.11 невитребувану земельну частку (пай) № 1107 площею 3.2166 га кадастровий номер :00:010:0083, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.12 невитребувану земельну частку (пай) № 1094 площею 2.5586 га кадастровий номер :00:010:0070, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.13 невитребувану земельну частку (пай) № 1109 площею 2.5595 га кадастровий номер і :00:010:0069, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.14 невитребувану земельну частку (пай) № 1110 площею 2.6035 га кадастровий номер :00:010:0068, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.15 невитребувану земельну частку (пай) № 1089 площею 2.7401 га кадастровий номер :00:010:0085, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.16 невитребувану земельну частку (пай) № 1111 площею 2.7681 га кадастровий номер :00:010:0067, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.17 невитребувану земельну частку (пай) № 1099 площею 2.8866 га кадастровий номер :00:010:0075, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.18 невитребувану земельну частку (пай) № 1098 площею 2.8866 га кадастровий номер :00:010:0074, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.19 невитребувану земельну частку (пай) № 1100 площею 2.8867 га кадастровий номер :00:010:0076, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.20 невитребувану земельну частку (пай) № 1101 площею 2.8868 га кадастровий номер :00:010:0077, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.21 невитребувану земельну частку (пай) № 1112 площею 2.9417 га кадастровий номер :00:010:0066, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

6.22 невитребувану земельну частку (пай) № 1114 площею 2.9854 га кадастровий номер :00:010:0064, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном до 01.01.2025 року.

Також вказаним рішенням ФОП ОСОБА_2 зобов`язано укласти договори оренди земельних ділянок та зареєструвати право оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та визначено договори оренди земельних ділянок б/н від 14 червня 2012 року вважати припиненим з моменту підписання Угоди про припинення договору оренди (а.с. 6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , а.с. 8).

06 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородської міської ради із заявою про передачу їй як спадкоємиці в оренду вищевказаних земельних ділянок (а.с. 11).

Крім зазначеного, заявою від 25 жовтня 2023 року позивачка повідомила Миргородській міській раді, що зазначені ділянки знаходяться всередині поля, яке вона обробляє, та всередині масиву земельних ділянок, які вона орендує у населення, а також вказала, що на даний час орендну плату за оренду цих земельних ділянок замість померлого чоловіка сплачує вона (а.с. 12).

Згідно з листом Миргородської міської ради від 05 грудня 2023 року № 7/206-2, відповідач повідомив ОСОБА_1 , що підготовлений земельним відділом проект рішення про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 63,2082 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), місце розташування: Миргородська міська територіальна громада (колишня територія Шахворостівської сільської ради) розглядався на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних ресурсів, охорони довкілля, засідання якої відбулося 28 листопада 2023 року в рамках підготовки 42 сесії Миргородської міської ради 8 скликання від 30 листопада 2023 року, але в зв`язку з вилученням її заяви вх. № 12145 від 06 вересня 2023 року про передачу в оренду земельних ділянок загальною площею 63,2082 га в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000061 від 31 липня 2023 року, подальший розгляд заяви зупинено (а.с. 13).

06 лютого 2024 року ОСОБА_1 знову звернулась до відповідача із заявою про укладення з нею договорів оренди вищевказаних земельних ділянок, проекти яких додала до заяви разом з довідкою нотаріуса про те, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину (а.с. 14).

До вказаної заяви позивачка додала підписані проекти договорів оренди вищевказаних земельних ділянок (а.с.65-152).

У відповіді Миргородської міської ради від 13 лютого 2024 року № 112/К04-1280 відповідач із посиланням на інформацію, вказану в довідці приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М., зазначив, що оскільки спадкова справа знаходиться у стадії переоформлення, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, до завершення перебігу часу для прийняття спадщини іншими спадкоємцями першої черги неможливо встановити, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 , тому її звернення є передчасним (а.с. 48).

Як зазначила позивачка, вказаний лист вона не отримувала, доказів зворотного відповідач не надав.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 прийняла у спадщину нежитлове приміщення кирпичного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішенням сорок сьомої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради від 07 березня 2024 року № 104 «Про внесення часткових змін до рішення 35 сесії Миргородської міської ради 8 скликання від 12 липня 2023 року № 221 «Про оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення» у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 було внесено часткові зміни до вказаного рішення, а саме скасовано п. 6 рішення про укладення з ФОП ОСОБА_2 договорів оренди земельних ділянок загальною площею 63,2082 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), які розташовані на території Миргородської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради) (а.с. 49).

З повідомлення фінансового управління від 12 червня 2024 року № 254/01-08 вбачається, що в 2023-2024 роках від ОСОБА_1 до бюджету Миргородської міської ради в якості орендної плати надійшла сума 86 074,07 грн., яку в квітні 2024 року за електронними висновками територіальних органів ДФС позивачці було повернуто (а.с. 62-64).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 ЦК України).

Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 781 ЦК України договір найму припиняється в разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом, Цивільним кодексом, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

За змістом ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (п. 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначає Закон України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

П. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 13 ст. 46 вказаного Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка просила зобов`язати Миргородську міську раду укласти з нею договори оренди земельних ділянок за рахунок невитребуваних земельних ділянок (паїв), розташованих на території Миргородської міської територіальної громади.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Прийняття рішення про укладення договору оренди є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура.

Суд вважає, що позовні вимогі про зобов`язання відповідача прийняти рішення про укладення договорів оренди є безпідставними, оскільки право адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення законодавчо закріплене за суб`єктом владних повноважень, а тому зобов`язання судом прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження цього органу.

Зобов`язання відповідача прийняти рішення про виділення позивачу земельної частки (паю) без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Крім зазначеного, суд зауважує, що в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послалась на п. 6 рішення Миргородської міської ради від 12 липня 2023 року № 221, яким було вирішено укласти з ФОП ОСОБА_2 договори оренди двадцяти двох невитребуваних земельних ділянок.

В зв`язку зі смертю ОСОБА_3 договори оренди земельних ділянок укладені не були.

Рішенням Миргородської міської ради від 07 березня 2024 року № 104 п. 6 рішення Миргородської міської ради від 12 липня 2023 року № 221 було скасовано. Вказане рішення не оскаржувалось, на час звернення позивачки з даним позовом є чинним, що також свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 13, 206, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про зобов`язання укласти договори оренди земельних ділянок відмовити.

Заходи забезпечення позову у виді заборони Миргородській міській раді Полтавської області вчиняти будь-які дії, направлені на зміну меж або цільового призначення, поділ, об`єднання, передання у користування земельних ділянок з цільовим призначенням - 01.01 ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), розташованих на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району), вжиті ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 03 лютого 2025 року, скасувати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 16 червня 2025 року.

Суддя: О. М. Вірченко