У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Ленька А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяна Михайлівна, Ужгородська міська рада Закарпатської області, -

в с т а н о в и в:

05.08.2024 заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяна Михайлівна, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1998 року і до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2024 позовну заяву залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків. 28.08.2024 на адресу суду надійшла заява від представника заявниці адвоката Пайди М.І. про усунення недоліків позовної заяви, в якій останній просив залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи Ужгородську міську раду Закарпатської області та надав копію листа-роз`яснення нотаріуса щодо оформлення спадкових прав.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Ужгородську міську раду Закарпатської області.

03.12.2024 на адресу суду надійшов відзив на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення від заінтересованої особи ужгородської міської ради, в якому просили у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування поданого зазначали, що опікун не має права успадковувати майно після смерті свого підопічного, а тому вважають, що всі пояснення ОСОБА_4 щодо догляду за ОСОБА_3 зводяться до обов`язку опікуна по догляду за підопічним.

Вважають, що факт спільного проживання заявницею не доведено, оскільки ОСОБА_3 перебував на постійному лікуванні в КУ «Мукачівський психоневрологічний інтернат №1», де і помер. Поховання ОСОБА_3 також було здійснено за рахунок лікувального закладу.

Також звернули увагу, що в даній заяві чітко вбачається спір про право, оскільки встановлення факту проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 необхідно заявниці для отримання спадщини, а саме квартири АДРЕСА_2 . В свою чергу Ужгородська міська рада зазначає, що ОСОБА_3 не мав спадкоємців за заповітом і за законом, спадщина ніким не прийнята і квартира АДРЕСА_2 є фактично відумерлою спадщиною і може бути передана територіальній громаді міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради. Тобто дана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявниця та її представник заперечували проти доводів представника заінтересованої особи Ужгородської міської ради, зазначили, про доцільність розгляду справи в порядку окремого провадження. Представник заявниці заперечував щодо існування спору про право при розгляді даної заяви, оскільки вважає, що відносини, які врегульовуються, стосуються спадкових інтересів заявниці, визначення кола спадкоємців. А міська рада не може виступати спадкоємцем і її інтерес може проявитися тільки при відсутності спадкоємців за законом.

Представник заінтересованої особи заперечив щодо задоволення заяви про встановлення юридичного факту, вважає, що у цій справі наявний спір про право, а також вказав, що наявними матеріалами у справі не підтверджується факт проживання заявниці з померлим однією сім`єю, а тому просив заяву залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справу суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч.6 ст.294 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2021 у справі № 752/26235/19 вказано, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Отже, в порядку окремого провадження суд може встановити лише факт, який породжує юридичні наслідки та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як убачається зі змісту заяви, метою встановлення даного факту в ній зазначено реалізація спадкових прав.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові №200/14136/17 від 22.04.2020.

Зважаючи на подану органом місцевого самоврядування заяву із запереченнями проти встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вбачається спір про право.

За таких обставин, суд доходить висновку, що розгляд даної справи у порядку окремого провадження не можливий, скільки під час розгляду справи виявлено спір про право, тому заява має бути залишена без розгляду.

Заявниця не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Керуючись статтями 12,13,259-261,294,353ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяна Михайлівна, Ужгородська міська рада Закарпатської області - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя І.О. Шепетко