Справа № 606/564/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 9 від 23.04.2021 у сумі 26027,44 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20127,44 грн заборгованість за відсотками. Також стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 23.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту №9.

05.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 26027,44 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20127,44 грн заборгованість за відсотками.

З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором № 9 від 23.04.2021 у сумі 26027,44 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20127,44 грн заборгованість за відсотками, понесені витрати на сплату судового збору, у розмірі 2422 грн 40 коп., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.04.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.05.2025, яке надалі було відкладено на 10.06.2025 у зв`язку з неявкою відповідача.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом надіслання повісток про з`явлення до суду за адресою зареєстрованого місця проживання, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив.

Тому суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 9 від 23.04.2021 (надалі - Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідача.

Відповідно до п. 1.1.-1.6. Договору за цим Договором товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 5900 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених цим Договором.

Відповідно до п. 1.3 строк надання кредиту 21 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів/розрахунків, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.6 орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає за ставкою 540,2 % річних.

У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.3 Договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, застосовується Базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за Базовою процентною ставкою (п.1.4 Договору).

Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Товариством з метою отримання кредиту.

За умовами пунктів 2.4, 2.5 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту; кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.1. Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом (включаючи періоди пполонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Відповідно до п. 4.1.-4.4. Договору позичальник має право продовжити строк користування кредитом, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про продовження (пролонгацію).

Відповідно до пункту 6.1 спірного кредитного договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно Графіка розрахунків, крім випадку визначеного в пп.6.1.1. цього договору.

Указаний кредитний договір у відповідності до пункту 9.10 договору підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в пункті 10 Кредитного договору.

23.04.2021 відповідачу надано кредит в безготівковій формі на карту у розмірі 5900 грн 00 коп., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» вих. №62/7611/12 від 14.12.2022.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 9 від 23.04.2021, складеному ТОВ «Компані Інвест Фінанс», заборгованість відповідача станом на 27.02.2022 склала 26027,44 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20127,44 грн заборгованість за відсотками.

05.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Так, згідно з підпунктом 2.1 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Витягом з Додатку до Договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 підтверджується передача ТОВ «Діджи Фінанс» реєстру боржників ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» , зокрема право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 9 від 23.04.2021 у сумі 26027,44 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20127,44 грн заборгованість за відсотками.

Також, 30.10.2023 позивач як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним Договором про надання споживчого кредиту № 9 від 23.04.2021 направив ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення заборгованості, зі змісту якої вбачається, що боржник неодноразово був повідомлений про відступлення права грошової вимоги факторові та про обов`язок боржника сплатити наявну заборгованість новому кредитору.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як слідує із матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 підписано договір про надання споживчого кредиту № 9 від 23.04.2021, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В силу вимог частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до вимог частин першої, другоїстатті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Таким чином, на підставі укладеного між сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписівстатті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.

В силу вимог частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено договір № 9 від 23.04.2021 про надання споживчого кредиту з використанням електронного підпису останнього.

В силу вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики

Згідно з вимогами статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» не повернув, чим порушив умови договору.

Надалі, відповідно до укладеного договору факторингу 05.09.2022 за № 556/ФК-22 із підписанням відповідного реєстру право грошової вимоги до відповідача за невиконання умов кредитного договору перейшло від ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс».

Відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В силу вимог статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у доведеному розмірі 26027,44 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20127,44 грн заборгованість за відсотками.

Щодо вимоги у позовній заяві представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 9000 грн, суд зазначає наступне. Представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, Додаткової угоди №9 до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, акту підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 02.04.2025.

Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктами 4.8 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.

З наданих документів слідує, що позивач поніс витрати на послуги адвоката Білецького Б.М., який надав правову допомогу у справі, а саме: правовий аналіз спірних правовідносин -3750 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості 3750 грн, формування додатків до позовної заяви 750 грн, консультація щодо документів та доказів 750 грн, загалом 9000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у Теребовлянському районному суді Тернопільської області, суд виходячи із критеріїв реальності, розумності та пропорційності, робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, понесені при розгляді даної справи в суді, у розмірі 5000 грн, так як на думку суду, саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам та складності справи.

З урахуванням вимог частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422, 40 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями12,13,76,141,258-259,263-265,272,273,279,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 9 від 23.04.2021 у сумі 26027,44 грн, з яких: 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20127,44 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Копію даного рішення направити позивачу та відповідачу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 10.06.2025.

Суддя А.В.Мельник