Справа № 946/171/25
Провадження № 2/946/1983/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бортейчука Ю.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїл в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки будинку в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки будинку в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до договору купівлі продажу від 06.04.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. в реєстрі за №808, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 106 від 06.04.2023 року, власником 11/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0315 га (1/1 частка) з кадастровим номером :01:025:0261 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №080 від 06.04.2023року, зареєстрована ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №26 від 09.01.2025 року іншим співвласником зареєстрована: ОСОБА_2 (14/25 частки) на підставі договору дарування частини житлового будинку від 25.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М. Д. в реєстрі за №5900, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №52/3-104 від 24.07.2012р.

Будь-яких спільних приміщень із співвласником позивачка не має. ЇЇ 11/25 частки житлового будинку та надвірні споруди є окремим об`єктом нерухомості, але зареєстровані як 11/25 частки об`єкта нерухомості розташованого по АДРЕСА_1 .

Вказані обставини перешкоджають їй у користуванні та розпорядженні її власністю. Вона не може укласти договір кредитування під заставу свого майна, тому що предметом іпотеки має бути тільки окремий об`єкт нерухомості з окремим реєстровим номером, також на теперішній час вона не може підготувати технічні умови для підключення до електричних мереж її будинку. Відповідно, не має можливості відкрити особистий рахунок та укласти договір щодо надання електроенергії.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщення належним чином, її представник адвокат Константинов В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, 06.05.2025 року подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що право власності купівлі-продажу позивача ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_2 не відповідає фактичним показникам технічної документації. Інвентаризація Ізмаїльським бюро технічної інвентаризації проводилась до 2004 року. Починаючи з 2004 року розподіл проводився автоматизовано зі слів продавців (чи дарувальників) і покупців. Фактична інвентаризація не проводилась. Показники домовласників по АДРЕСА_2 , друга половина 14/25 згідно документів на право власності не дійсна. А також характеристика будинку теж не АДРЕСА_3 має спільну каналізацію для обох частин житлового будинку. Контрольний колодязь знаходиться на ділянці будинку Мистецька 43/1( ОСОБА_1 ). Коли з`явиться аварійна ситуація, може не бути доступу до каналізації, при спірних відношеннях це особливо неможливо.

22.01.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.46).

12.03.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 62).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного.

Згідно положення ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановленіст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 11/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями, на підставі договору купівлі продажу від 06.04.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. в реєстрі за №808, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 106 від 06.04.2023 року та земельна ділянки площею 0,0315 га (1/1 частка) з кадастровим номером :01:025:0261 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №080 від 06.04.2023року, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13, 16-19).

Інша частина спірного об`єкту нерухомості на праві власності належить ОСОБА_2 (14/25 частки) на підставі договору дарування частини житлового будинку від 25.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М. Д. в реєстрі за №5900, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №52/3-104 від 24.07.2012р.(а.с. 8, 20-21).

Доводи відповідачки ОСОБА_2 , викладені в її відзиві на позовну заяву, щодо неможливості виділу частки будинку в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності на належні позивачці ОСОБА_1 11/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та те, що право власності позивача ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_2 не відповідають фактичним показникам технічної документації, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, відповідачка не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову.

Згідно висновку експерта № 72/72-2024 від 20.11.2024 року будівельно-технічного та земельно-технічного експертного дослідження, розташовані в межах належної на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. (реєстровий № 808) договору купівлі-продажу від 06.04.2023 року ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0315 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:025:0261, належні їй на підставі того ж договору частина житлового будинку літ. «А» з житловою прибудовою літ. «А1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-2-житлова кімната площею 11,5 кв. м, 1-3-житлова кімната площею 12,9 кв. м, 1-4-житлова кімната площею 10,1 кв. м, 1-5-коридор площею 4,9 кв. м, 1-6-житлова кімната площею 16,4 кв. м, 1-7-коридор площею 9,6 кв. м, 1-8-кухня площею 21,3 кв. м, 1-9- санвузол площею 6,7 кв. м, 1 -10-котельна площею 1,1 кв. м, загальною площею 94,5 кв. м, у тому числі житлової 50,9 кв. м; господарські будівлі: сарай літ. «Б» (1/2 частка), сарай літ. «В»; господарські споруди: № 2-ворота, № 7-огорожа, № 8-мостіння, які складають 11/25 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , технічно можуть бути виділені в самостійний (окремий) об`єкт нерухомості з реєстрацією під окремим реєстровим номером і привласненням відповідного земельній ділянці або іншого адресного номеру.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та можуть бути задоволені у повному обсязі.

Керуючись ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст.12, 76-81, 89, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки будинку в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Виділити в єдиний окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під єдиним реєстровим номером належні ОСОБА_1 11/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: частину житлового будинку літ. «А» з житловою прибудовою літ. «А1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-2- житлова кімната площею 11,5 кв. м, 1-3-житлова кімната площею 12,9 кв. м, 1-4-житлова кімната площею 10,1 кв. м, 1-5-коридор площею 4,9 кв. м, 1-6-житлова кімната площею 16,4 кв. м, 1-7-коридор площею 9,6 кв. м, 1-8-кухня площею 21,3 кв. м, 1-9-санвузол площею 6,7 кв. м, 1-10-котельна площею 1,1 кв. м, загальною площею 94,5 кв. м, у тому числі житлової 50,9 кв. м; господарські будівлі: сарай літ. «Б» (1/2 частка), сарай літ. «В»; господарські споруди: № 2-ворота, № 7-огорожа, № 8-мостіння.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на виділений в окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , який в цілому складається із: літ. «А» - житловий будинок з житловою прибудовою літ. «А1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-2-житлова кімната площею 11,5 кв. м, 1-3-житлова кімната площею 12,9 кв. м, 1-4-житлова кімната площею 10,1 кв. м, 1-5-коридор площею 4,9 кв. м, 1-6-житлова кімната площею 16,4 кв. м, 1-7- коридор площею 9,6 кв. м, 1-8-кухня площею 21,3 кв. м, 1-9-санвузол площею 6,7 кв. м, 1- 10-котельна площею 1,1 кв. м, загальною площею 94,5 кв. м, у тому числі житлової 50,9 кв. м; господарські будівлі: сарай літ. «Б» (1/2 частка), сарай літ. «В»; господарські споруди: № 2-ворота, № 7-огорожа, № 8-мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,0315 га з кадастровим номером :01:025:0261.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю.Бортейчук