Справа № 548/983/24
Провадження № 2/548/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Коновод О.В., за участю секретаря судових засідань - Манжос Т.В., Матвієнко О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1854790 від 27.04.2021 року, у розмірі 9840,00 грн., а також 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 10500 грн. витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.2021 між ТОВ «ЛІУНЕРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1854790, про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За умовами даного договору товариство надало відповідачу позику в розмірі 3000 грн. строком на 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% в день або 693,50 % річних. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Однак взяті на себе зобов`язання згідно договору відповідач не виконав.

24.12.2021 року між ТОВ ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02 24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 19.02.2022 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 9840,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000 грн., простроченої заборгованість за процентами в розмірі 6840,00 грн.

Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору, тому позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9840,00 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача Пархомчук С.В. у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с11 ).

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Павелко Р.С. подав відзив на позовну заяву, в якому прохав відмовити у задоволенні позову за необгрунтованістю.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасниксправиабойого представникбулиналежнимчином повідомленіпросудовезасідання,судрозглядаєсправу завідсутностітакогоучасника справиуразі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідност. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 27.04.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою укладено договір № 1854790 про надання фінансового кредиту.

Договір підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п. 1.2 цього договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 27.05.2021.

Пунктом 1.3 встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 693,50 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,90 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п. 2.3 цього договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договір № 1854790 від 27.04.2021 року про надання фінансового кредиту виконало, надавши відповідачу кредит в розмірі 3000,00 грн.

Судом досліджена надана позивачем виписка з особового рахунка відповідачки за період із27.04.2021 року по 22.06.2023, за змістом якою прострочена сума кредиту 3000 грн, прострочені відсотки 68405,00 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У силу ч. 4ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Ураховуючи положення статей 204,207,624,628,634,368,640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення 27.04.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою договіру № 1854790 про надання фінансового кредиту.

Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний.

Судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором № 1854790 виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в розмірі 3000,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором від 10.01.2022 року.

Ураховуючи вимоги статей 526,625,610,612,1049,1054 ЦК України та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що відповідачка своєчасно не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 19.02.2022 у неї виникла заборгованість в сумі 9840,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн, простроченої суми заборгованості за процентами в сумі 6840,00 грн.

Разом з цим, суд урахував правові позиції, висловлені Верховним Судом у постанові від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, за змістом яких виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Щодо строку та підстав нарахування позивачем процентів за користування відповідачкою кредитними коштами, то суд зазначає таке.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц.

Як встановлено судом, сторони у договорі № 1854790 про надання фінансового кредиту узгодили строк кредитування - 30 днів Отже, кредитодавець не мав права нараховувати проценти за користування кредитом відповідачем після спливу дії договору.

Право нараховувати відсотки користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 27 травня 2021 року, а тому, починаючи з зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону.

Згідно додатку № 1 до договору про надання кредиту №1854790 від 27.04.2021, а саме розрахунку за договором обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки, сума платежу за розрахунковий період з 27.04.2021 по 27.05.2021, сума позики складає 3000 грн., проценти за користування кредитом складуть 1710 грн.

Тому, на думку суду, саме такий розмір заборгованості відповідача, з урахуванням строку кредитування у 30 днів, є доведеним. Матеріали справи не містять доказів на укладення між сторонами додаткової угоди щодо продовження строку користування позикою, а тому датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є 27.05.2021, як це і було передбачено відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту.

За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4710 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом - 3000,00 грн.,процентам за користування кредитом 1710 гривень.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті кредитних коштів, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Керуючись положеннями статей 1077,1078,1081 ЦК України суд дійшов висновку про набуття позивачем права вимоги до відповідачки та наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді позивачем підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, копією акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.03.2025 року згідно договору від 29.12.2023 року, відповідно до яких позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 10 500,00 грн.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

З урахуванням вищевказаного, обґрунтувань позовної заяви, в якій порушено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї документів, врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на підставі наданих стороною позивача доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУГОУ» 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Правова позиція по таким правовідносинам є сталою, практика численна, складністю справа не відрізняється.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1159,50 гривень (4710,00х2422,40:9840,00 =1159,50 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,12,81,141,263-265,268,273,280,282-289,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУГОУ» (адреса знаходження: вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080, ), представник позивача Пархомчук Сергій Валерійович ( ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса знаходження: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 26, РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої та мешканки : АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої та мешканки : АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУГОУ» (адреса знаходження: вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080, ) суму заборгованості за кредитним договором №1854790 від 27.04.2021 в розмірі 4710 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої та мешканки : АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУГОУ» (адреса знаходження: вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080, ) судовий збір у розмірі 1159,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скаргана рішеннясуду подаєтьсядо Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів,з дня його проголошення. Якщов судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розглядусправи безповідомлення (виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється здня складенняповного судовогорішення. Учасник справи,якому повне рішення судуне буловручене удень його проголошення або складення,має правона поновленняпропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 16.06.2025 року.

Суддя: О.В. Коновод