печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання - Колесник А.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в місті Києві цивільну справу № 757/21116/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про захист прав споживачів та вилучення інформації із кредитної історії,-

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про захист прав споживачів та вилучення інформації із кредитної історії.

Відповідно до змісту позовних вимог представник позивача просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити із кредитної історії ОСОБА_1 , інформацію за кредитним договором № 165393 від 02.04.2017 року, надану ТОВ «ВЕЛЛФІН».

У обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до інформації, отриманої ОСОБА_1 (далі - позивач) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі - відповідач, ТОВ «Українське бюро кредитних історій», Бюро) щодо його кредитної історії, станом на 30.05.2022 року у останнього мається заборгованість у розмірі 35 593,00 грн. перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» на підставі договору позики № 265393 від 02.04.2017 року.

Проте зазначена інформація не відповідає дійсності. Зазначені відомості ТОВ «Українське бюро кредитних історій» внесені до кредитної історії позивача без законних правових підстав, а саме за відсутності письмової згоди на збір, використання та поширення через Бюро інформації про нього. Вказав, що позивач взагалі не укладав договір позики з ТОВ «ВЕЛЛФІН».

Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Волковій С.Я.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.02.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

04.07.2023 року відповідно до розпорядження № 207 від 03.07.2023 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку зі звільненням судді Волкової С.Я. , з посади судді Печерського районного суду м.Києва.

Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2023 року цивільну справу №757/21116/22-ц прийнято до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М., ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, разом з тим, у матеріалах справи містяться заяви від остннього про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 12, 13 ЦК України.

Судовим розглядом встановлено, що 19.07.2022 року представником позивача на адресу відповідача було направлено адвокатський запит щодо надання інформації про підстави внесення інформації про наявність заборгованості у позивача перед ТОВ «ВНЛЛФІН» до кредитної історії останнього, надання відповідних документів щодо підстав внесення зазначених відомостей та виключення зазначеної інформації із кредитної історії позивача у разі її не підтвердження, а також просив вилучити недостовірну інформацію з кредитної історії Бюро.

Згідно відповіді ТОВ «Українське бюро кредитних історій» від 21.07.2022 року № 484, на вказаний запит, зазначено, що інформація передана за кредитним договором № 165393 коректна і виправленню не підлягає. А отже Бюро не має підстав для вилучення інформації з кредитної історії. Також у відповіді зазначено, що позивач надав згоду на передачу даних до Бюро.

У статті 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» закріплено, зокрема, що: бюро кредитних історій (далі - Бюро) - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію; ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач Бюро (далі - Користувач) - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію;

Договір - правочин, сторонами якого є користувач і бюро, і предметом якого є врегулювання питань надання та отримання інформації, що складає кредитну історію.

Положення Бюро - правила формування і ведення кредитних історій, які затверджуються виконавчим органом Бюро та погоджуються Уповноваженим органом.

Кредитний звіт - сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії.

Кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).

У частині першій статті 4 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» визначено, зокрема, що принципами формування та доступу до інформації, яка складає кредитну історію, є: забезпечення конституційних прав і свобод суб`єктів кредитних історій; адекватність обсягів інформації цілям, для яких вони збираються; значимість, всебічність, об`єктивність, повнота і достовірність інформації; регулярність та безперервність надходження інформації; цільове використання інформації; строковість зберігання інформації; конфіденційність інформації та її захист; збір і надання інформації, що складає кредитну історію, виключно за згодою суб`єкта цієї кредитної історії; незалежність Бюро.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» передбачено, зокрема, що джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього.

Проте, під час судового розгляду не доведено, що позивачем була надана письмова згода позивача на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього, а відтак така інформація повинна бути виключена з кредитної історії.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог .

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,15,16, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про захист прав споживачів та вилучення інформації із кредитної історії - задовольнити.

Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити із кредитної історії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформацію за кредитним договором № 165393 від 02.04.2017 року надану Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» у дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Соколов