АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 червня 2025 року

м. Чернівці

справа № 726/3115/24

провадження № 22-ц/822/592/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

перевіривши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина», в інтересах якого діє Паризський Костянтин Миколайович, на ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2025 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу,

встановив:

11 жовтня 2024 року Садгірським районним судом міста Чернівці видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» заборгованості за не сплачені послуги на суму 3 846 гривень 69 копійок та судового збору у сумі 242 гривні 24 копійки.

Ухвалою Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволено.

Поновлено строк подання заяви про скасування судового наказу.

Скасовано судовий наказ № 726/3115/24, виданий Садгірським районним судом міста Чернівці від 11 жовтня 2024 року за заявою ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» про стягнення заборгованості за несплачені послуги з ОСОБА_1 .

Допущено поворот виконання судового наказу Садгірського районного суду міста Чернівці від 11 жовтня 2024 року у справі №726/3115/24.

Стягнуто з ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 918 гривень 82 копійки, стягнуті за судовим наказом Садгірського районного суду міста Чернівці від 11 жовтня 2024 року.

Стягнуто з ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі, а саме судовий збір у розмірі 151 гривня 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Не погодившись із зазначеною ухвалою в частині стягнення з ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 4 918 гривень 82 копійки та судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 151 гривня 40 копійок та витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень, 29 травня 2025 року ТОВ «Укрвторресурси-Буковина», в інтересах якого діє Паризський К. М., подало апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» подало заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що паперову копію ухвали Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2025 року товариство не отримувало та дізналось про наявність оскаржуваної ухвали лише 29 травня 2025 року після відкриття виконавчого провадження № 78207551.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» на ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2025 року залишено без руху.

Встановлено десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснено, що у разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку у встановлений судом строк та порядок апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду від 04 червня 2025 року мотивована тим, що апеляційну скаргу ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» подано через підсистему «Електронний суд» 29 травня 2025 року, тобто зі значним пропуском строку (29 днів), що майже в два рази перевищує сам строк на апеляційне оскарження ухвали суду, встановлений частиною першою статті 354 ЦПК України.

09 червня 2025 року ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначає, що у зв`язку із значним навантаженням щодо судових справ, легітимними очікуваннями того, що у ухвалі про скасування судового наказу суд не вирішить інші питання, крім перелічених у статті 171 ЦПК України, і тим фактом, що ухвали про скасування судового наказу не підлягають апеляційному оскарженню, представники скаржника не перевірили у системі «Електронний суд» текст спірної ухвали, яка наразі оскаржується, до відкриття виконавчого провадження відносно скаржника.

Також вказує, що скаржник не зволікав із зверненням із апеляційною скаргою після відкриття виконавчого провадження 29 травня 2025, коли безпосередньо дізнався про порушення своїх справ безпосередньо, і подав апеляційну скаргу у той же день.

Колегія суддів приходить до висновку про неповажність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та про відмову у відкритті апеляційного провадження виходячи з наступного.

Відповідно до частин 5-7 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15 квітня 2025 року Садгірським районним судом міста Чернівці постановлено оскаржувану ухвалу.

На підставі дослідження матеріалів електронної справи апеляційним судом встановлено, що ухвала від 15 квітня 2025 року підписана кваліфікованим електронним підписом суддею Байцар Л. В. 15 квітня 2025 року о 16 годині 41 хвилині.

Згідно з карткою руху документа, сформованої засобами підсистеми «Електронний суд», оскаржувана ухвала внесена до автоматизованої системи діловодства судів та доставлена до електронного суду о 19 годині 55 хвилини 15 квітня 2025 року.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала суду від 15 квітня 2025 року була надіслана для оприлюднення 15 квітня 2025 року, а 16 квітня 2025 року забезпечено надання загального доступу до неї.

Також як вбачається з матеріалів електронної справи, заяву ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» про видачу судового наказу у цій справі подано представником Празським К. М. через підсистему «Електронний суд», що підтверджує наявність у останнього зареєстрованого електронного кабінету.

Окрім цього з довідки отриманої на запит суду вбачається, що у ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» є наявним зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» (дата реєстрації електронного кабінету 03 листопада 2023 року).

Виходячи з викладеного та порядку обчислення процесуальних строків, встановлених статтями 123, 124 ЦПК України, початок перебігу строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 15 квітня 2025 року розпочався з 16 квітня 2025 року (наступний день після дати доставки ухвали до електронного суду) та його останнім днем було 30 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу на вказану ухвалу ТОВ «Укрвторресурси-Буковина», в інтересах якого діє Празський К. М., подано через підсистему «Електронний суд» 29 травня 2025 року, тобто зі значним пропуском строку (29 днів), що майже в два рази перевищує сам строк на апеляційне оскарження ухвали суду, встановлений частиною першою статті 354 ЦПК України.

При цьому, сам лише факт неотриманням ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» паперової копії ухвали суду від 15 квітня 2025 року, за встановлених судом обставин наявності у товариства та його представника електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, не може слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доказів недоставлення ухвали Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2025 року до «Електронного кабінету» як ТОВ «Укрвторресурси-Буковина», так і представника Празського К. М., зважаючи на положення частини 7 статті 272 ЦПК України, суду не надано.

Згідно з частиною 2 статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За частинами 3, 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє в відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Системний аналіз змісту частини 3 статті 357 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що на підставі вказаної процесуальної норми суд має право залишити апеляційну скаргу без руху з двох підстав: 1) якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або 2) якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку (у разі її неподання разом з апеляційною скаргою) або вказати інші підстави для поновлення строку (за умови визнання судом підстав, вказаних заявником у клопотанні про поновлення строку, неповажними).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Відповідно до частини 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 127 ЦПК України).

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка подає апеляційну скаргу, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним, та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції (див. постанову Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-24/10).

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, судам належить враховувати процесуальну поведінку особи під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропуск встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, отримання його позивачем та подання апеляційної скарги, місце знаходження суду апеляційної інстанції, до якого мала бути подана апеляційна скарга, місце перебування особи, яка подавала апеляційну скаргу, відсутність належних доказів на підтвердження неможливості з поважних причин на подання апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 24 березня 2023 року в справі № 570/2653/21.

Як вбачається із заяви про усунення недоліків від 09 червня 2025 року ТОВ «Укрвторресурси-Буковина», в якій зазначає, що у зв`язку із значним навантаженням щодо судових справ, легітимними очікуваннями того, що у ухвалі про скасування судового наказу суд не вирішить інші питання, крім перелічених у статті 171 ЦПК України, і тим фактом, що ухвали про скасування судового наказу не підлягають апеляційному оскарженню, представники скаржника не перевірили у системі «Електронний суд» текст спірної ухвали, яка наразі оскаржується, до відкриття виконавчого провадження відносно скаржника.

Доводи скаржника про неможливість своєчасного подання апеляційної скарги у зв`язку з великою завантаженістю, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відтак, названа причина не вказує на поважність пропуску позивачем строку апеляційного оскарження.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 липня 2023 року у справі № 910/8965/22.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно частині 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції. Така правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика ЄСПЛ також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуць проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. ЄСПЛ у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 358, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина», в інтересах якого діє Паризський Костянтин Миколайович, на ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2025 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина» до ОСОБА_1 , про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Мирослава КУЛЯНДА

Наталія Половінкіна