Справа № 703/6951/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

представника відповідача Корець О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Корець Олександра Григоровича про перегляд заочного рішення від 06 березня 2025 року у цивільній справі №703/6951/24 за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

у с т а н о в и в :

26 травня 2025 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Корець О.Г. про перегляд заочного рішення від 06 березня 2025 року у цивільній справі №703/6951/24 за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Заява обґрунтована тим, що 22 травня 2025 року ОСОБА_1 дізнався, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2025 року з нього та його брата ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії. Однак ОСОБА_1 не отримував з суду жодних документів по справі та про перебування такої на розгляді йому не було відомо. З жовтня 2022 року він квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не відвідує, оскільки проживає в м. Києві.

В поданій заяві також зазначено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2024 року встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 та виділено ОСОБА_1 - 11,2 кв. м., а ОСОБА_2 16,5 кв.м. В спільному користуванні залишено кухню, ванну кімнату, коридор та вбудовану шафу. В подальшому у вказаній квартирі були розділені особові рахунки. Листом від 18 лютого 2025 року КП «Смілакомунтеплоенерго» повідомлено, що за особовим рахунком ОСОБА_1 заборгованість відсутня, а залишок боргових зобов`язань, станом на 31 січня 2025 року, залишається за ОСОБА_2 . Також зазначено про неможливість солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки ОСОБА_1 належить 3/8 частки квартири та йому виділено лише 17,9 кв.м. в користування, тому і заборгованість повинна розраховуватися виходячи з площі квартири, яка перебуває в його користуванні.

Крім того, представник Тищенка Віталія І. просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності за період з листопада 2019 року по грудень 2021 року.

Зважаючи на викладене, просив постановлене судом заочне рішення по справі скасувати.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Корець О.Г. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 06 березня 2025 року у справі №703/6951/24 - задоволено. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання з розгляду поданої заяви.

В судовому засіданні представник Тищенка Віталія І. подану ним заяву підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній. Також в судовому засіданні представник повідомив, що ОСОБА_2 помер.

Представник КП «Смілакомунтеплоенерго» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи підприємство було повідомлено належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, приходить до наступного.

06 березня 2025 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено заочне рішення по справі, яким позов КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року в сумі 28848 грн 91 коп., інфляційні втрати в сумі 3912 грн 47 коп., 3% річних в сумі 1127 грн 65 коп. та 974 грн 00 коп. пені, а всього 34863 грн 03 коп. та понесені судові витрати.

Як встановлено ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до частини третьої статті 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року.

Ухвалою суду від 06 січня 2025 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Роз`яснено учасникам справи право подати відзиви на позов, відповіді на відзив та заперечення.

В позовній заяві місцем проживання відповідача ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Також, згідно довідки Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Смілянської міської ради від 03.01.2025 №01-16/12, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ухвала про відкриття провадження по справі разом із копією позовної заяви була направлена ОСОБА_1 за адресою зазначеною у позовній заяві, яка є ідентичною місцю реєстрації відповідача ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Однак, направлене поштове повідомлення, адресоване ОСОБА_1 , було повернуто до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 зроблено висновок, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі №127/2871/16-ц) (пункти 47, 48).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року №454/1883/22 зазначено, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України(в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим (пункт 90).

Враховуючи викладене суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази належного отримання відповідачем ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження по справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ОСОБА_1 дійсно був позбавлений можливості надати відзив на позов та заперечення по суті позову.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Представник відповідача ОСОБА_1 у заяві наголошує, що листом від 18 лютого 2025 року КП «Смілакомунтеплоенерго» повідомлено, що за особовим рахунком ОСОБА_1 заборгованість відсутня, а залишок боргових зобов`язань, станом на 31 січня 2025 року, залишається за ОСОБА_2 . Також вказує на неможливість солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки ОСОБА_1 належить 3/8 частки квартири та йому виділено лише 17,9 кв.м. в користування, тому і заборгованість повинна розраховуватися виходячи з площі квартири, яка перебуває в його користуванні.

Однак, зазначені представником обставини та надані на підтвердження цього докази не спростовують встановлених судовим рішенням обставин та не є підставою для скасування заочного рішення.

Так, представником відповідача надана суду довідка КП «Смілакомунтеплоенерго» від 18 лютого 2025 року №315 про відсутність заборгованості за ОСОБА_1 з оплати послуг постачання теплової енергії після розподілу рахунків між ним та ОСОБА_2 та встановлення порядку користування квартирою.

Втім, жодного доказу на підтвердження неправомірності нарахованої заборгованості за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року, яка встановлена заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2025 року, суду не надано та матеріали справи не містять.

В даній ситуації суд виходить з того, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 260, 261, 284, 285, 288 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Корець Олександра Григоровича про перегляд заочного рішення від 06 березня 2025 року у цивільній справі №703/6951/24 за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі до Черкаського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12 червня 2025 року.

Суддя І.Я.Биченко