Справа № 201/7357/25
Провадження № 6/201/229/2025
У Х В А Л А

16 червня 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О., перевіривши матеріали подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Городничого Єгора Юрійовича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №76688810 за виконавчим листом №991/4164/23 від 25 листопада 2024 року виданим Вищим антикорупційним судом,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Городничий Є.Ю. звернувся до Соборного районного суду м. Дніпра із поданням про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №76688810 за виконавчим листом №991/4164/23 від 25 листопада 2024 року виданим Вищим антикорупційним судом.

Однак вказане подання підлягає поверненню заявникові з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Таким чином, подання державного виконавця про відповідне обмеження є процесуальною заявою, яка підлягає розгляду судом у встановленому ЦПК України порядку.

Подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Городничого Є.Ю. про примусовий привід боржника подане на стадії виконання судового рішення. Сторонами справи про застосування примусового приводу до боржника є стягувач та боржник.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст. 183 ЦПК України.

Вивченням заяви встановлено, що вона не відповідає загальним вимогам ст. 183 ЦПК України щодо форми та змісту письмової заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом із тим, в поданій заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи; не зазначено ідентифікаційний код боржника. Крім цього, не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в усіх учасників.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) ч. 2 ст. 183 ЦПК України).

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення (надання) іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (розділи VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України).

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20), від 05 грудня 2023 року у справі № 127/10203/16 (провадження № 61-13721св23) ухвалах Верховного Суду від 31 травня 2024 року у справі № 750/3531/24 (провадження № 61-7691ск24) та від 15 липня 2024 року у справі № 754/19492/21 (провадження № 61-10005ск24).

З огляду на зазначене, виконавцю необхідно було надати докази надіслання заяви про застосування примусового приводу до боржника іншим учасникам справи (провадження), тобто стягувачу та боржнику шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Однак всупереч вимог ст. 183 ЦПК України до заяви не додано доказів його надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Крім цього, всупереч вимог ст. 183 ЦПК України заява (подання) не містить повного найменування особи, яка подає подання, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Необхідно зауважити, що з огляду на скорочені строки розгляду заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення та в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а в окремих випадках зважаючи на необхідність невідкладного розгляду судом відповідних звернень, вимога про попереднє надіслання (надання) ініціатором звернення копій відповідних документів іншим учасникам справи зумовлена необхідністю забезпечення процесуальних прав усіх учасників процесу та належного судового розгляду звернення. Така вимога не може розглядатися як порушення процесуальних прав ініціатора звернення.

Зазначене не позбавляє ініціатора заяви (подання) обов`язку надати до суду разом з матеріалами подання докази направлення такої заяви іншим учасникам (заінтересованим особам). Невиконання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України унеможливлює розгляд подання у встановлений строк.

Згідно положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною та не містить положень щодо правомочності (дискреції) суду на залишення заяви, скарги, подання, тощо без руху.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання підлягає поверненню з підстав невиконання заявником приписів ч.ч.1,2 статті 183 ЦПК України,, що не позбавляє заявника права повторного звернення до суду з виправленим поданням, надавши при цьому докази його направлення сторонам.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст. ст. 183, 258-260, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Городничого Єгора Юрійовича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №76688810 за виконавчим листом №991/4164/23 від 25 листопада 2024 року виданим Вищим антикорупційним судом - повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити державному виконавцю, що повернення заяви (подання) не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення подання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.О.Куць