Номер провадження 2/754/2962/25
Справа №754/1791/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Саламон О.Б.

з участю секретаря Рябенка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчих служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Мєстєчкіна І.В. звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що позивачу стало відомо, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав за РНОКПП позивача НОМЕР_1 , отриманим 24.01.2002 року ,зареєстровано обтяження, а саме арешт всього нерухомого майн. З інформаційної довідки: 410275543 від 29.01.2025 вбачається, що підставою для обтяження стала постанова номер НОМЕР_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданій 03.07.2014 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, з зазначенням особи, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Отже, в провадженні ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження НОМЕР_3 , за яким боржником був ОСОБА_2 , проте з незрозумілих причин, в рамках вищезазначеного виконавчого провадження НОМЕР_3 безпідставно фігурує РНОКПП присвоєний ОСОБА_1 - НОМЕР_1, як РНОКПП боржника - ОСОБА_2 . У відповідності до відповіді на адвокатський запит, позивачу стало відомо, що Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження НОМЕР_3, за яким боржником є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4041/08 від 12.01.2009, що виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , перебувало у відділі на виконанні у період з 03.07.2014 по 03.10.2014. При цьому, 03.10.2014 державним виконавцем, керуючись нормами п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Представник позивача вказує на те, що ОСОБА_1 не є стороною за виконавчим провадженням НОМЕР_3, а відтак підстави для надання будь-якої інформації по вказаному провадженню на заяву відсутні. Позивачка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ніколи не була боржником за виконавчим провадження НОМЕР_3, що перебувало на виконанні у відповідача. Зважаючи на викладене, обтяження прав позивачки у вигляді арешту всього нерухомого майна позивачки, що виникло на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданої 03.07.2014 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, є безпідставним і не законним, а відтак позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного проважєення, призначено підготовче судове засідання.

27 лютого 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мєстєчкіна І.В. про проведення судового засідання у справі 754/1791/25, в режимі відео конференції поза межами приміщення суду залишено без задоволення.

Від представника Деснянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)- Горбатовського І.А. надійшов до суду відповідь на відзив, у відповідності до якого повідомляє про те, у відділі відсутня інформація про сплату боргу в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 у розмірі 50 999,75 грн., виконавчого збору у розмірі 5 099,97 грн. та витрат виконавчого провадження 269,00 грн., відтак виконавче провадження не є закінченим, а тому відсутні підстави для зняття арешту.

07 квітня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мєстєчкіна І.В. про проведення судового засідання у справі 754/1791/25, в режимі відео конференції поза межами приміщення суду задоволено.

17.04.2025 від представника Деснянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)- Горбатовського І.А. надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких зазначено, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання в виконавчого листа №2-4041/08 від 12.01.2009, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» грошових коштів у розмірі 50 999,75 грн. При цьому, 03.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». З поміж-іншого відділ повідомляє про те, що інформація щодо сплати боргу в рамках зазначеного виконавчого провадження у розмірі 50 999,75 грн. та виконавчого збору у розмірі 5 099,97 грн. відсутня, а тому відсутні підстави для зняття арешту з майна, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач Деснянськй відділ державної виконавчих служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №2-4041/2008 за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.11.2008 року ухвалено стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Надра» суму заборгованості 50 465, 10 грн. та судові витрати у розмірі 534,65 грн.

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2021 стосовно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вбачається наявним арешт нерухомого майна на все нерухоме майно. При цьому, підставою обтяження є постанова ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Позивачу ОСОБА_5 24.01.2002 року присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою виданою Державною податковою службою України Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з відповіддю Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.10.2024, при перевірці АСВП встановлено, що у відділі на виконанні перебувало на виконанні виконавче провадження НОМЕР_3, за яким боржником є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). При цьому виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа 2-4041/08 від 12.01.2009, виданим Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 , перебував у відділі на виконанні в період з 03.07.2014 по 03.10.2014. 03.10.2014 державним виконавцем, керуючись вимогами п. 2 с. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 29.02.2024 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

При цьому, відділом також зазначено,що оскільки ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження НОМЕР_3,підстави для надання будь-якої інформації по зазначеному виконавчому провадженні відсутні.

У відповідь на запит Деснянського районного суду м. Києва щодо надання інформації стосовно наявних виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 , Деснянським відділом державної виконавчих служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь, згідно з якою додатково підтверджено, що у відділі на виконанні виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1 не перебуває та не перебувало.

З огляду на зазначені докази, суд критично ставиться до твердження відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема щодо відсутніх підстав для скасування арешту з майна у зв`язку з відсутніми відомостями щодо сплати боргу.

Судом встановлено, що у провадженні відділу на виконанні перебувало виконавче провадження НОМЕР_3, за яким боржником є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), при цьому ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, зокрема боржником, а тому відсутні правові для застосування арешту на все нерухоме майно позивача.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніхдля виконання рішення про забезпечення позову.

Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що арешт на все нерухоме майно позивача було накладено органом виконавчої служби у 2014. При цьому позивач ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, яке на даний не здійснюється, як вствнолено в процесі розгляду справи, а відтак потреби в арешті не існує.

При цьому, наявність обтяження (арешту) всього нерухомого майна позивача перешкоджає останній у володінні та користування своїм майном. Слід також врахувати, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки у Деснянському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Водночас, суд відхиляє доводи державного виконавця Деснянського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо залишення позовних вимог без задоволення, з підстав повернення виконавчого документу стягувачу, за якими виконавче провадження не є закінченим, арешт не може бути знято. Суд зазначає, що такі доводи не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, натомість позивачем доведено зворотнє та надано належні докази на підтвердження позовних вимог, а відтак відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду.

Зважаючи на викладене, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Вимоги позову ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчих служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданої 03.07.2014, видавник: ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, особа, майно/ права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , запис про обтяження №6305485 від 11.07.2014 року.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Деснянський відділ Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), , м. Київ, вул. Бальзака64.

Повний текст рішення суду складено 13.06.2025.

Суддя Саламон О.Б.