Дата документу 10.06.2025Справа № 554/4860/25
Провадження № 2/554/2970/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Михайлової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 20.08.2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 957. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ». Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 1211, 20 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею. Підставами для розірвання шлюбу вказала ті обставини, що шлюбні відносини між ними з відповідачем фактично припинилися у зв`язку з кардинальною різницею в поглядах на сімейне життя, суттєвими розбіжностями в характерах, які не дають можливості зберегти сім`ю. Вже тривалий час вони з відповідачем разом не проживають, що пов`язано з їх небажанням продовжувати подальше сімейне життя, вести спільне господарство та спільний бюджет. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Зазначила, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте вона не має намір зберігати шлюб з відповідачем, у зв`язку з чим просила розірвати укладений між ними шлюб. Зазначила, що спір про розподіл майна між ними з відповідачем відсутній.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави (найменування суду змінено на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України від 26.02.2025 року №4273-ІХ) від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду заяву, в які просив проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу визнав та не заперечував проти їх задоволення. Разом із цим, у зв`язку з визнанням ним позову, при вирішенні питання про стягнення судових витрат просив врахувати вимоги статті 142 ЦПК України та стягнути з нього 50% сплаченого судового збору.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вбачається, що 20.08.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, актовий запис № 957 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 16.02.2013 року (а.с.7), яка проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду справи було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спір про майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.114 СУ України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

За вимогами статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 згідно прохальної частини позову просила залишити їй набуте від шлюбу прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

З квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 04.04.2025 року вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачкою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. (а.с.1).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, за вимогами ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У цій справі відповідач ОСОБА_2 заяв лені позовні вимоги визнав у повному обсязі, а за таких обставин судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., що дорівнює п`ятдесяти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Судові витрати зі сплати судового збору в іншій частині в розмірі 605 грн. 60 коп. відповідно до положень статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.105, 112, 113 СК України, ст.ст.12, 81, 141, 142, 223, 229, 247, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 20 серпня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 957.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 04.04.2025 року (Код квитанції: 9374-6376-4664-5362).

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя І.М. Михайлова