Справа № 309/1507/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сербінов Олександр Сергійович, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2024 року у складі судді Лук`янової О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягуваних аліментів позов задоволено, ухвалено: змінити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_4 , визначених рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2011 року, і стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Чеської Республіки, особистий номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та додаткові витрати у вигляді 1/2 частини від суми договору страхування життя в розмірі 5000грн. щорічно, від дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Вказувала, що на момент подання позову визначений судом розмір аліментів 3000 грн. на утримання їхньої з відповідачем доньки є недостатнім для задоволення матеріальних витрат та забезпечення належного утримання дитини зі сторони батька.

Відповідач взагалі не спілкується з донькою, не приймає жодної участі у її вихованні та у будь-яких інших додаткових витрат на дитину.

Донька сторін закінчує дев`ятий клас, готується до вступу у Медичний коледж. Окрім того, дитина відвідує додаткові заняття з англійської мови, математики та біології, за які необхідно сплачувати значні кошти. Також 5 років донька займається спортивними танцями, за які позивач щомісячно сплачує 650грн.

Звертала увагу, що на розвиток здібностей дитини потрібні значні кошти, не кажучи вже про інші витрати на придбання продуктів харчування, вітамінів для нормального розвитку дитини, одягу, сплату комунальних послуг тощо, відтак вважала, що визначена судом сума аліментів є недостатньою для утримання дитини.

Відповідач є громадянином Чеської Республіки, здоровою, працездатною людиною, неповнолітніх дітей за її відомостями не має, інших осіб на утриманні не має, тому вона вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної доньки.

Відносно доходів відповідача зазначала, що останній є приватним підприємцем, має тягачі з причепом та займається перевозкою вантажів на далекі відстані в країнах Євросоюзу, його місячний дохід складає більше 1000 євро в залежності від відстані та кількості здійснюваних перевозок, інших відомостей про його доходи у позивача не має.

За даними статистичної організації Європейської Комісії, - вищого органу виконавчої влади Європейського союзу мінімальна заробітна плата у Чеській Республіці з січня 2023 року становить 17300 чеських крон, що у перерахунку на українську гривню складає 29410грн.

Вважала, що відповідно до положень ст.192 СК України: розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно визначити в твердій грошовій сумі - в розмірі 8000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що 23 лютого 2017 року позивачем укладено Договір страхування життя доньки сторін ОСОБА_5 з накопичувальною програмою, яка включає виплату накопиченої суми застрахованій особі, - ОСОБА_5 після закінчення строку дії страхової програми страхування здоров`я та життя дитини та страхування здоров`я та життя доньки, строк дії договору 12 років. Страхова премія за даним договором страхування є змінна та щороку збільшується у залежності від інфляції на Україні. Страхова компанія «МеtLife» щороку проводить індексацію з метою захисту страхової суми від негативного впливу інфляції відповідно до договору страхування.

Оскільки життя та здоров`я їхньої доньки застраховане, відтак раз на рік позивач оплачує їй страхову премію до страхової компанії «МеtLife», яка щороку змінюється в залежності від інфляції.

Вважала, що відповідач - ОСОБА_1 , відповідно до ст.185 СК України: має приймати участь у додаткових витратах на доньку, які вона щорічно несе за договором страхування життя та здоров`я їхньої спільної доньки - ОСОБА_5 .

Під час шлюбу відповідач неодноразово наголошував, що після народження дитини її життя та здоров`я необхідно застрахувати. Окрім того, неодноразово вказував на те, що він у Чеській Республіці оплачує за себе страховку щомісяця, відтак це є правильно і дитину також необхідно застрахувати.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року ухвалено стягувати з ОСОБА_4 додаткові витрати у виді 1/2 частини від суми договору страхування життя - в розмірі 5000грн. щорічно.

Оскільки щороку сума страхової премії збільшується, тому з відповідача належить стягнути різницю від стягненої з нього 1/2 частини (5000грн.) премії за договором страхування та реально оплаченої проіндексованої суми, відповідно до поданих квитанцій за минулий період.

Різниця між реально сплаченою нею /1/2 частиною страхової премії відповідача, проіндексованою страховою премією за договором страхування та стягненою з відповідача сумою 30 000грн. в рахунок участі у додаткових витратах за договором страхування становить 14898,50 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, стягуваних на її користь, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 8000грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття; стягнути з ОСОБА_4 1/2 суми страхової премії на оплату договору страхування життя та здоров`я ОСОБА_5 , але не менше 9162грн., до досягнення нею повноліття; стягнути з ОСОБА_4 індексацію за договором страхування з оплаченої нею 1/2 частини страхової премії в розмірі 14898,50 грн.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на підставі рішення Хустського районного суду від 28 лютого 2018 року, та в подальшому вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 6392грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати, сплачені позивачкою за період з 2018 року по 2023 рік за індексацію страхової премії за договором страхування в розмірі 14898 грн. 50 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сербінов Олександр Сергійович, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат за період з 2018 року по 2023 рік за індексацію страхової премії за договором страхування скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що надані позивачем квитанції не можуть слугувати належним доказом того, що сплачені суми дійсно відповідають умовам страхового договору з урахування інфляційної індексації. Зазначає, що жодних додаткових документів, які б підтверджували застосування індексації позивачем не надано, що викликає серйозні сумніви у правдивості заявлених вимог. Апелянт категорично не погоджується з оплатою додаткових витрат «заднім числом», натомість згодний оплачувати страхові внески, але за умови своєчасного повідомлення про їх збільшення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат за період з 2018 року по 2023 рік за індексацію страхової премії за договором страхування, в іншій частині рішення суду не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги у частині стягнення додаткових витрат за період з 2018 року по 2023 рік за індексацію страхової премії за договором страхування, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.03.2008.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, понесених додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим та підтверджуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до роз`яснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», щодо передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягти лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним із батьків на утримання дитини (аліментів).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат в розмірі 14898,50 грн. наявністю судового рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року, яким було вирішено стягувати з відповідача додаткові витрати у вигляді 1/2 частини від суми договору страхування життя у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щорічно, від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, та подальшою індексацією страхової премії за договором страхування.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 17.02.2017 позивач уклала договір страхування життя доньки сторін на строк 12 років з накопичувальною програмою до 17.02.2029, згідно страхових полісів №№100423309,100423310. Щорічний внесок згідно договору становить 10000 грн. Страхова премія за даним договором страхування є змінна та щороку збільшується у залежності від рівня інфляції на Україні.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 , визначених рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 14.12.2011 і вирішено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Чехії, особистий номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Хустським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 12.09.2012 року аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткові витрати у вигляді 1/2 частини від суми договору страхування життя у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щорічно, від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до наданих квитанцій №8712 від 08.02.2018, №8543 від 25.02.2019, №6261 від 25.02.2020, №2856 від 24.02.2021, №3222 від 21.02.2022, №4018 від 01.03.2023 слідує, що позивачем було перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Метлайф» за договором про страхування, відповідно, 08.02.2018 11572 грн., 25.02.2019 13245 грн., 25.02.2020 - 14512 грн., 24.02.2021 15626 грн., 21.02.2022 16518 грн., 01.03.2023 18324 грн.

Надані позивачем квитанції є належними та достовірними доказами оплати останньою страхової премії страховику Приватному акціонерному товариству «Метлайф» за договором страхування життя доньки сторін, виплата якої згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року у вигляді 1/2 частини від суми страхування життя покладена на відповідача у твердій грошовій сумі.

Розмір сплачених позивачем сум страхової премії відповідає сумі індексації за договором страхування, визначених страховиком, що стверджується долученими до відзиву на апеляційну скаргу листами Приватного акціонерного товариства «Метлайф».

З огляду на наведене, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про невідповідність сплачених позивачем сум страхової премії, визначеному страховиком розміру індексації.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що надані позивачем квитанції, враховуючи обставини даної справи, є самостійними та достатніми доказами на підтвердження сплати позивачем страхової премії з урахуванням її індексації.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, встановивши, що за період з 2018 року по 2023 рік розмір страхової премії щорічно збільшувався, відтак 1/2 частина за страховим договором за вказаний період становила 44898,50 грн., тобто різниця між реально оплаченою позивачем 1/2 частиною страхової премії відповідача, проіндексованою страховою премією (44898,50 грн.) за договором страхування та вже стягнутою із відповідача сумою 30 000грн. в рахунок участі у додаткових витратах за договором страхування становить 14898,50 грн., дійшов вірного висновку про їх стягнення на користь позивача.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Щодо долучених апелянтом до апеляційної скарги доказів колегія суддів зазначає, що такі складені на іноземній мові та не містять українського перекладу, відтак не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сербінов Олександр Сергійович, залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: