Справа №: 398/1488/25
провадження №: 2/398/1585/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" червня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Москалик В. В.,

за участю секретаря судового засідання Таран І.О.,

представника позивача Скляра Ю.А.,

представника відповідача Купченка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. В обгрунтування позову посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2013 ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна, а саме: швидкомонтуєма будівля, загальною площею 344,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 12.11.2013 проведено державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 0.1923 га, кадастровий номер :11:402:0007, місце розташування - АДРЕСА_1 , форма власності комунальна, власник - Олександрійська міська рада. Відповідач, як власник об`єкта нерухомого майна (швидкомонтуєма будівля), використовує земельну ділянку загальною площею 0,1923 га, кадастровий номер :11:402:0007, що належить до земель комунальної власності Олександрійської територіальної громади в особі Олександрійської міської ради, при цьому належним чином не оформила право користування земельною ділянкою, на якій перебуває зазначений об`єкт нерухомості та не уклала з Олександрійською міською радою відповідного договору оренди земельної ділянки. Згідно з рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2023 у справі № 398/2994/22/22, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь Олександрійської міської ради стягнуто безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 43601,19 грн (розрахунковий період з 01.01.2020 до 31.08.2022). Згідно з рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.01.2024 у справі № 398/4536/23, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь Олександрійської міської ради стягнуто безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 21238,19 грн (розрахунковий період з 01.09.2022 по 30.11.2023).

Розмір доходу відповідачки у період з 01.12.2023 до 31.03.2025 розраховано Олександрійською міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розрахунок розміру безпідставно збережених коштів з 01.12.2023 до 31.12.2023:

402 759,64 грн х 5 % х 1/12 = 1 678 грн, де - 402 759,64 грн нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номер :11:402:0007 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1923 га в м. Олександрія, 5% - орендна ставка, 1/12 - 1 календарний місяць за як нараховувалася орендна плата;

3 01.01.2024 до 31.12.2024: 423 454,80 грн х 5 % = 21 173 грн, де - 423 454,80 грн нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номер :11:402:0007 по АДРЕСА_1 , загальною плош 0,1923 га в м. Олександрія, 5% - орендна ставка;

3 01.01.2025 до 31.03.2025: 474 078,34 гр. х 5 % х 3/12 = 5 926 грн, де - 474 078,34 грн нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :11:402:0007 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1923 га в м. Олександрія, 5 % - орендна ставка, 3/12 - 3 календарних місяця за який нараховувалася орендна плата.

Отже, розмір безпідставно збережених коштів відповідачкою у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :11:402:0007 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1923 га в м. Олександрія, за період з 01.12.2023 до 31.03.2025 становить 28 777 грн (1 678 грн + 21 173 грн + 5 926 грн).

За таких обставин, Олександрійська міська рада зазначає про наявність достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь Олександрійської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 28 777 грн.

Ухвалою суду від 16.04.2025 у цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідачка просить відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні документи в підтвердження того, що С.Кузьменко є міським головою,тобто позов підписаний неуповноваженою особою, долучені до позову документи завірені заступником начальника юридичного управління Ю. Скляром, який не є представником Олександрійської міської ради, крім того, судовий збір сплачений не позивачем, а іншою юридичною особою, що є підставою для повернення позову. Відповідачка є фізичною особою, у неї немає статусу підприємства, установи, організації чи фізичної особи-підприємця, вона не здійснює підприємницьку діяльність, згідно з положеннями ст. ст. 65, 67 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) не може бути орендарем земельних ділянок категорії земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, оскільки згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2025 спірна земельна ділянка відноситься до зазначеної категорії земель. При цьому позивач не надає жодних доказів, які б підтверджували фактичне використання відповідачкою цією земельною ділянкою. Рішенням Олександрійської міської ради від 15.08.2014 № 1448 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1923 га (землі, які використовуються для транспорту та зв`язку) на дві земельні ділянки: площею 0,0559 га для переведення до земель житлової та громадської забудови з метою будівництва індивідуальних гаражів та передачі в оренду терміном на 10 років; площею 0,1364 га для вилучення до земель запасу Олександрійської міської ради. Тобто вона фактично відмовилася від використання земельної ділянки площею 0,1364 га і її не використовує. Позивач зазначає цільове використання земельної ділянки «для обслуговування швидкомонтуемої будівлі» для того, щоб прив`язати належну відповідачці будівлю площею 344,1 кв.м до земельної ділянки площею 0,1923 га. Олександрійська міська рада примушує відповідачку в порушення ЗК України оформити договір оренди земельної ділянки категорії земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення земельної ділянки: J.12.04; експлікація земельних угідь: землі, які використовуються в комерційних цілях загальна площа 0.1923 га. Олександрійська міська рада безпідставно підміняє поняття земельної ділянки на якій розташована належна відповідачу швидкомонтуєма будівля, 344,1 кв.м, і поняття сформована земельна ділянка площею 0,1923 га, з якої відповідачка використовує тільки площу під будівлею. Отже, розташування швидкомонтуємої будівлі зводиться до площі самої будівлі 344,1 кв.м, що підтверджується рішеннями про розташування об`єктів нерухомості Великої Палати Верховного Суду. Ототожнювати факт реєстрації земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності попереднім власником будівлі з фактичним використанням земельної ділянки є неправомірним і неприпустимим, оскільки це опосередковано є звинуваченням відповідачки у використанні земельної ділянки з категорії земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення земельної ділянки: J.12.04 для комерційної діяльності, не будучи зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності. Посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021у справі № 200/606/18, від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19. Крім того, вважає що рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2023 у справі № 398/2994/22/22 та від 19.01.2024 у справі № 398/4536/23 не є аналогічними цій справі у зв`язку з зазначенням відмінного цільового призначення.

За таких обставин, відповідачка не має права на оренду земельної ділянки з цільовим призначенням J.12.04, не може мати збережених доходів від цієї ділянки за цим цільовим призначенням, яку відповідачка не використовує, Олександрійська міська рада не могла б отримати від відповідачки орендну плату за земельну ділянку з цільовим призначенням J.12.04, оскільки немає правових підстав для надання її в оренду, тому Олександрійська міська рада не має підстав стягувати з відповідачки збережені кошти із земель, на які вона не має прав і які не використовує. Позивач не надав суду доказів використання відповідачкою спірною земельної ділянки. Формування земельної ділянки в Держгеокадастрі не є тотожним із фактичним використанням, вона сформована як землі промисловості, зазначає, що нічого на земельній ділянці не виробляє, вона сформована для комерційного використання, крім того відповідачка підприємницькою діяльністю не займається. Позивач не надав суду жодного доказу використання відповідачкою земельної ділянки з комерційною метою і для виробництва. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволені просив відмовити з посилавнням на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.02.2025 № 415571777, та договору купівлі-продажу від 27.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.М., ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна, а саме: швидкомонтуєма будівля, загальною площею 344,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З пункту 1.3. умов вказаного договору купівлі-продажу вбачається, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013, виданим Управлінням Держземагенства в Олександрійському районі 12.11.2013 швидкомонтуєма будівля розташована на земельній ділянці площею 0,1923 га, для обслуговування швидкомонтуємої будівлі, кадастровий номер :11:402:0007, яка перебуває у комунальній власності.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2025 № НВ-025 вбачається, що 12.11.2013 проведено державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 0,1923 га, кадастровий номер :11:402:0007, місце розташування: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, вид цільового призначення: J.12.04.

Рішенням Олександрійської міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2023, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 19.07.2023, у справі № 398/2994/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Олександрійської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 43601,19 грн за період з 01.01.2020 до 31.08.2022. Рішення суду набрало законної сили 19.07.2023.

Рішенням Олександрійської міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.01.2024, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 08.05.2024, у справі № 398/4536/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Олександрійської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 21 238,19 грн за період з 01.09.2022 до 30.11.2023. Рішення суду набрало законної сили 08.05.2024.

Згідно з копією витягу із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки від 25.12.2023 № НВ-023, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :11:402:0007 станом на 2023 рік, становить 402 759,64 грн.

Згідно з копією витягу із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки від 09.12.2024 № НВ-024, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :11:402:0007 станом на 2024 рік, становить 423 454,80 грн.

Згідно з копією витягу із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки від 03.03.2025 № НВ-025, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :11:402:0007 станом на 2025 рік, становить 474 078,34 грн.

Згідно з рішенням Олександрійської міської ради від 07.07.2021 № 221 «Про місцеві податки і збори», яким встановлюються та вводяться в дію з 01.01.2022, зокрема, в таблиці 5 «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної форми власності на території Олександрійської територіальної громади» визначено, що ставка податку (орендної плати) за земельні ділянки з цільовим призначенням 12.04 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства» встановлюється у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з рішенням Олександрійської міської ради від 12.05.2023 № 609 «Про місцеві податки і збори», яким встановлюються та вводяться в дію з 01.01.2024, зокрема, в таблиці 1.1 «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної форми власності на території Олександрійської територіальної громади» визначено, що ставка податку (орендної плати) за земельні ділянки з цільовим призначенням 12.04 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства» встановлюється у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а також застосування передбачених законом способів захисту прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У главах 82 і 83 ЦК України визначено, що для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Водночас для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 (провадження № 12-188гс18).

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 ст. 93 і ст. 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Водночас згідно зі ст. ст. 122-124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Водночас ЗК України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин першої, другої статті 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлові будівлі, розташовані на спірній земельній ділянці) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що після набуття права власності на нежитлові приміщення у відповідача могло б виникнути право користування земельною ділянкою, на якій розташовані відповідні приміщення.

Незважаючи на те, що нежитлові приміщення не можуть бути відокремлені від земельних ділянок, на яких вони розташовані, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельних ділянок, на яких воно розташовано, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням статті 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою.

З урахуванням викладеного, положення глави 15, ст. ст. 120, 125 ЗК України, ст. 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16 (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19), у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 16.11.2022 у справі № 922/519/20.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

З урахуванням викладеного, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Безпідставне набуття відповідачем спірної земельної ділянки у зазначений у позові період не є результатом протиправного діяння, а є наслідком законних дій, а саме набуття відповідачем у власність будівель, які безпосередньо пов`язані із земельною ділянкою.

Схожий за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.06.2023 у справі № 726/349/21 (провадження № 61-18143св21).

Отже, ОСОБА_1 користується земельною ділянкою, площею 0,1923 га кадастровий номер :11:402:0007, по АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування швидкомонтуємої будівлі, загальною площею 344,1 кв.м, право власності на яку зареєстровано за нею.

Відповідач договір оренди земельної ділянки не уклала, однак як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Суд відхиляє доводи відповідачки про те, що вона не користується спірною земельною ділянкою, оскільки фактично земельна ділянка перебуває у володінні відповідачки, рішенням Олександрійської міської ради від 15.08.2024 № 1448 відповідачці надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо поділу цієї земельної ділянки, однак вона не скористалася своїм правом, не оформила відповідний проєкт землеустрою, що свідчить про те, що спірна земельна ділянка перебуває в користуванні відповідачки.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачка з 01.12.2023 до 31.03.2025 продовжує фактично користуватися спірною земельною ділянкою та не сплачує коштів за її використання, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 255, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Олександрійської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, буд. 59, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за період з 01.12.2023 до 31.03.2025 в сумі 28 777,00 грн (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят сім гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, буд. 59, ) витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.06.2025.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК