Справа № 204/9174/24
Провадження № 2/204/468/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2025 року м.Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий-суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

за участі:

представника позивача Шевченко Г.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по частини з кожного з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня надходження заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано. На обґрунтування позову зазначено, що мати дитини протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує належний догляд за дитиною, квартира, в якій проживає дитина перебуває у стані, що не завжди відповідає санітарним умовам. Батько дитини веде антисоціальний спосіб життя, неодноразово відбування покарання у місцях позбавлення волі, мешкає окремо, свої обов`язки по вихованню та утриманню дитини не виконує. Перебування малолітньої в родині матері становить пряму загрозу життю та здоров`ю дитини, може призвести до незворотних наслідків. Позивач уважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме найкращому забезпеченню інтересів дитини, є обґрунтованим, достатнім та виправданим.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданніпозовні вимоги не визнала, але підтвердила, що дійсно іноді халатно відносилася до виховання дитини. Був випадок, коли вона залишила свою дитину віком три з половиною роки одну вдома, дитина була сама півтори години. Інколи, коли їй потрібно було йти на роботу, за дитиною доглядали сусіди.

Відповідач ОСОБА_2 , про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини.

Відповідачі з 19 грудня 2014 року перебували у шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року, що набрало законної сили 28 березня 2024 року, розірвано (а.с.144-145).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Наказом начальника управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №58 від 01 червня 2022 року, ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік, як дитину батьки якої не виконують свої батьківські обов`язки (а.с.15).

Актами обстеження умов проживання УССД Центральної адміністрації ДМР від 13.02.2023, 29.03.2023, 17.11.2023, 21.02.2024, 16.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в квартирі речі не упорядковані, кімнати потребують генерального прибирання та провітрювання, кімнати мебльовані меблями тривалого вжитку. З відповідачем проведено профілактичну бесіду щодо необхідності прибирання у кімнатах, упорядкування речей, роз`яснено щодо відповідального ставлення до виховання дітей, забезпечення належних умов для дітей (а.с.20,22-25).

З акту оцінки потреб сім`ї №170, складеним Відділом ДМЦСС в Чечелівському районі 20.02.2023, встановлено, що помешкання за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у незадовільному стані, а саме у помешканні: брудно, наявні ознаки сирості, квартира потребує генерального прибирання та ремонту, звільнення простору від непотрібних речей (а.с.36-40).

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2024 року відповідача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: попередження, відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП. (а.с.146,147).

16 липня 2024 року фахівцями з соціальної роботи Дніпровського міського центру соціальних служб здійснено вихід за місцем проживання малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , з`ясовано, що малолітні діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 у двокімнатній квартирі, де не дотримуються санітарно-гігієнічні норми, помешкання потребує косметичного ремонту, прибирання. У дітей є окремі ліжка, необхідний сезонний одяг та іграшки, шкільне приладдя, але всі речі мають неохайний вигляд. В наявності мінімальний запас продуктів харчування, готові страви. З метою захисту прав малолітніх дітей з матір`ю проведено бесіду щодо відповідального ставлення до відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, забезпечення належних умов проживання, виховання сина та доньки (а.с.45-46).

12 вересня 2024 року о 17:34 до чергової частини ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що за вказаною адресою у квартирі АДРЕСА_3 перебуває дитина віком 2 роки, остання стоїть на підвіконні вікна 4 поверху (усі вікна у квартирі пластикові та відчинені на провітрювання, решітки відсутні), дитина вся у ранах. Зі слів сусідів встановлено, що дитина перебуває зачиненою, без дорослих осіб у квартирі у період часу з 15:00 до 18:00. Особу дитини та матері встановлено мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітня дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що дитині становила загроза життю та здоров`ю, малолітню ОСОБА_3 поміщено до КП «РМЦРЗ» ДОР (а.с.59).

З Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 від 12.09.2024, складеного начальником відділу захисту прав дітей УССД, старшим інспектором СЮП ВП ДРУП, встановлено, що 12 вересня 2024 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була виявлена на підвіконні 4 поверху з ризиком для життя. На ногах та руках дитини були численні ушкодження шкіри, гнійники. Дитина перебувала у занедбаному стані, має зовнішні ознаки недогляду та занедбаності. На час виявлення дитина перебувала вдома сама, мати з`явилася згодом. Умови проживання дитини незадовільні, брудно, все загромаджено речами. Умови та обставини, в яких була виявлена дитина, свідчать про загрозу її життю та здоров`ю. Перебування дитини разом з матір`ю становить пряму загрозу її життю та здоров`ю. Рівень небезпеки: дуже небезпечно. Комісією прийнято рішення щодо негайного відібрання дитини та влаштування її до медичного закладу (а.с.52-56).

Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 417-р від 13.09.2024 «Про негайне відібрання малолітньої дитини» негайно відібрано малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.60).

З характеристики ОСОБА_3 на момент вилучення з сім`ї встановлено таке: перший час дитина відмовлялася від їжі, говорила, що таке не любить, але виявилось, що таке не куштувала (борщ, суп, м`ясні продукти, каші). Казала, що жила з дядьком та ОСОБА_12 , вони годували її печивом, бананами, хлібом, чіпсами, давали пиво. Дитина боїться купатися, бо її раніше купали в холодній воді, плаче. До туалету не навчена, дитина просила надіти памперс. Казала, що спала інколи на дивані, інколи на підлозі. Навички самообслуговування відсутні. Дрібна моторика не розвинута. Фізичний розвиток, розвиток мови погані. Логічний розвиток, пам`ять, сенсорний розвиток та математичні навички не розвинені. Дитина не вміє стримувати емоції, просинається вночі плаче, причину пояснити не може. При будь-яких нагадуваннях про сім`ю плаче (а.с.104).

Постановами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року та 04 грудня 2024 року відповідача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.184 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї малолітньої доньки, а також за невиконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки (а.с.107-110).

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КП «Дніпропетровська обласна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР від 05.12.2024, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: сер. карієс 75,85 зубів (а.с.101).

Згідно висновку Органу опіки та піклування, затвердженого розпорядженням голови Центральної адміністрації ДМР 19.11.2024 №520-р (а.с.114-116), позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини є доцільним.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що вони з відповідачем ОСОБА_1 є сусідами приблизно з 2003 року. Повідомила, що у відповідачки є ще старші діти, які були не доглянуті, голодні та вони не проживають з ОСОБА_1 приблизно з серпня-вересня 2024 року. Відповідач ОСОБА_1 майже завжди була у стані алкогольного сп`яніння, просила гроші у сусідів. В 2024 році майже пів року ніхто з сусідів не бачив наймолодшу дитину ОСОБА_1 . Якось відповідачка лежала п`яна на лавочці та її почали заводити до квартири, куди пішла і свідок ОСОБА_5 . Коли свідок зайшла до квартири відповідачки, то побачила там суцільний бруд і безлад, купу сміття, черви та тарганів, їжі у квартирі не було. Дівчинка Ася вся була в ранах та зовсім без одягу. Свідку ОСОБА_5 відомо, що дитину відповідачка не годувала, купувала їй тільки сосиски та котячі консерви. Також якось у 2024 році свідок ОСОБА_5 побачила, що дитина стояла на підвіконні четвертого поверху та кричала, щоб відкрили двері, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції та представники органу опіки та піклування, відчинили двері та забрали дитину. Відповідач того дня прийшла додому ввечері у стані алкогольного сп`яніння. Наразі ОСОБА_1 мешкає у квартирі з якимось чоловіком, разом вони продовжують вживати алкогольні напої. Щодо відповідача ОСОБА_2 свідок повідомила, що він вихованням дитини не займається, оскільки вважає, що не є її біологічним батьком.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 пояснив суду, що він є старшим лейтенантом поліції ГУНП в Дніпропетровській області, знає відповідачів, оскільки за посадовими обов`язками обслуговує Чечелівський район м. Дніпра, де проживає сім`я ОСОБА_13 , відносно ОСОБА_1 неодноразово було складено протоколи за вчинення нею адміністративних правопорушень. При огляді житла, де мешкає відповідачка з дитиною було виявлено безлад, антисанітарію, мати зловживає алкоголем. Свідок пам`ятає, що у 2024 році поліцією було отримано виклик про те, що по АДРЕСА_2 , дитина стоїть на підвіконні четвертого поверху, дитина у квартирі перебувала сама. При виході на адресу було встановлено, що дитина дійсно стояла на підвіконні, при цьому була роздягнута, побита, всюди у квартирі були фекалії дитини. Було прийнято рішення вилучити дитину, оскільки небезпечно залишати дитину у такій родині.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що є провідним фахівцем із соціальної роботи відділу Дніпровського центру соціальних служб у Чечелівському районі м.Дніпра та взимку 2023 року надійшло повідомлення, що діти відповідачки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 опинилися у складних життєвих обставинах. Свідок разом з іншими представниками центру вийшли на адресу, там було брудно, але була їжа. За наслідками виходу у висновку зазначили, що недостатній батьківський потенціал. Дівчинка ОСОБА_14 постійно була одягнена у брудний одяг, матір ОСОБА_16 часто залишала дитину вдома саму, в цей час за дівчинкою доглядав ОСОБА_17 син відповідачки. Щодо батька дівчинки свідок повідомила, що він зі слів ОСОБА_16 їй відомо, що він сидів у СІЗО. Матір дітей ОСОБА_16 , спочатку дослуховувалася до порад, але потім перестала відповідати на дзвінки. Після цього, коли свідок ОСОБА_6 разом з іншими представниками центру виходили на адресу відповідачки, то квартира завжди була закрита.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що є сусідкою відповідачки ОСОБА_1 та знайома з нею близько 20 років, у зв`язку з чим їй відомо, що остання завжди вела аморальний спосіб життя, старші діти не проживають з відповідачкою. ОСОБА_16 завжди була у стані алкогольного сп`яніння, за дівчинкою ОСОБА_18 за вказівкою відповідачки доглядав її старший син ОСОБА_15 . Якось помітили, що у ОСОБА_19 якесь захворювання шкіри. Сусіди просили відповідачку, щоб вона з Асею пішла до лікарні, але вона ігнорувала такі прохання. Також якось у 2024 року свідок ОСОБА_8 була очевидцем того, як дівчинка ОСОБА_14 будучи вдома одна стояла гола на підвіконні та стукала долонями у вікно. На вигляд дівчинка була чимось хвора. Потім викликали поліцію, щоб забрали дитину. Коли приїхала поліція і зайшли до квартири, то в квартирі свідок побачила в ліжку білих черв`яків, всюди було брудно та дуже воняло. Також свідку відомо, що відповідачка годувала дитину напівфабрикатами та пельменями, але до годування дівчинки інколи також долучалися і сусіди. Щодо відповідача ОСОБА_2 свідок повідомила, що він весь час сидів у тюрмі та не приділяв увагу дівчинці, скоріш за все ОСОБА_14 не його дитина.

Вирішуючи позовні вимоги, що полягають у позбавленні відповідачів батьківських прав, суд виходить з такого.

За пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини другої статті 150 цього ж кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Перебування малолітньої дитини в родині відповідачів становить пряму загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини. Мати зловживає алкогольними напоями, залишає дитину вдома саму. Недбалість жінки могла призвести до незворотних наслідків. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймає, дитину не визнає.

Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідачі не виконують покладений на них статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язок щодо піклування про здоров`я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Наведене знаходить свій прояв у тому, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливають на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с.114-116), позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини є доцільним, і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів.

Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Ухвалюючи дане рішення судом ураховується, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання дочки, ведуть антисоціальний спосіб життя, самоусунулись від виховання своєї дитини та тривалий час не проявляють свою стурбованість щодо розвитку дівчинки, не цікавляться її життям в цілому, що є підставою для позбавлення батьківських прав, та вони не позбавлені відповідно до статті 169 СК України можливості звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

За перелічених обставин, позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно частини другої статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідачі позбавлені батьківських прав щодо дитини і позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів, на підставі частини другої статті 166, статті 180 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини.

Згідно частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Дитина самостійного доходу не має та має задовільний стан здоров`я.

Відповідачі мають задовільний стан здоров`я, матеріали справи не містять відомостей, що відповідачі мають інших утриманців, а також стягнення за виконавчими документами.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ураховуючи визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів до відповідачів відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому суд вирішив стягнути з відповідачів на утримання дитини аліменти у розмірі по 1/4 частці з кожного відповідача усіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з того, що за ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 2422,40 грн (1211,20*2) з кожного.

Керуючись ст.ст.12,13, 81,89, 141, 264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 вересня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття на користь на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 вересня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття на користь на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі по 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, буд.65, ідентифікаційний код 44209446.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 16 червня 2025 року.

Головуючий