Березівський районний суд Одеської області
09.06.2025
Справа № 494/730/25
Провадження № 2/494/406/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання -Антонишиної І.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №494/730/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Справу на підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.04.2025 року визначено судді Римарю І.А.

Ухвалою суду від 08.04.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано спадкову справу.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 09.06.2025 року.

Позивач у позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , після його смерті залишилось спадкове майно, а саме частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким усе своє майно заповів позивачу та онучці ОСОБА_3 . З моменту одруження, а саме з грудня 2017 року ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_1 перебувала у важкому емоційному стані, оскільки втратила рідну людину, у зв`язку з чим вчасно не звернулась до нотаріуса з питань оформлення спадщини. Також була змушена доглядати за своєю двоюрідною сестрою, яка важко хворіла. 24.10.2024 року позивач звернулась до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, однак їй нотаріусом рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_1 важає, що викладені нею причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними та просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 07.08.2025 року.

У судовому засіданні 09.06.2025 року позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання 08.05.2025 року та 09.06.2025 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, так на її адресу направлялись судові повістки про виклик до суду, однак один поштовий конверт повернувся з відповідною відміткою (а.с.41), судову повістку на 09.06.2025 року відповідач отримала особисто 17.05.2025 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції (а.с.48).

Заслухавши позивача та його представника у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, врахувавши неявку відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2023 року помер ОСОБА_4 (а.с.24)

Родинні відносини позивача зі спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.12.2017 року (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 07.09.2011 року приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №27999396 від 07.09.2011 року вбачається, що власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є померлий ОСОБА_4 (а.с.18-19).

Технічний паспорт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 виготовлено на ім`я ОСОБА_4 (а.с.11-14).

Згідно заповіту від 08.06.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в рівних частках заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.21).

З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_1 24.10.2024 року звернулася до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області, проте отримала роз`яснення про те, що оскільки заяву про прийняття спадщини не подала у визначений законом строк та не надано документів, які підтверджують постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, рекомендовано звернутись до суду (а.с.29).

Водночас, згідно листа-відповіді приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області від 01.05.2025 року №4012 повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась (а.с.38).

Вищевказане також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80992597 від 30.04.2025, з якої слідує, що в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40).

Позивач саме звернувся із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пропустила строк встановлений ст. 1270 ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає, що не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в зв`язку з емоційним потрясінням, яке викликало сильні душевні страждання та доглядом за хворою двоюрідною сестрою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі №686/5757/23 зазначила, що з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, а саме розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, вона не скористалась правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений упостановах Верховного Суду від 17червня 2020 року у справі №520/10377/17,від 11серпня 2021року у справі №720/1079/19,від 22 січня 2020року у справі №592/18695/18, від 17 березня 2021 року у справі N 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі N 361/8259/18.

Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса лише в жовтні 2024 року, при цьому чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично через 1,5 року.

Причиною пропуску, як зазначено у позові, стало важке емоційне потрясіння через втрату рідної людини, проте дана обставина не може бути беззаперечною обставиною, яка б могла вважатися поважною, оскільки хоча і смерть близької людини, завжди несе в собі емоційні переживання, - проте не може слугувати таким, що фактично шість місяців, остання не змогла здійснити заходи для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Також, у позові позивач посилається на те, що не могла звернутись до нотаріуса з питання прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що здійснювала догляд за хворою двоюрідною сестрою ОСОБА_5 .

Згідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №3319/724 виданого 30.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 13.10.2023 року була госпіталізована до КНП «Березівська ЦМЛ», пройшла курс лікування, датою виписки значиться 30.10.2023 року (а.с.26).

Отже, як вбачається з виписного епікризу, сестра позивача захворіла та звернулась до лікарні 13.10.2023 року, тобто через 8 місяців з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Вказане свідчить про те, що хвороба сестри не могла завадити позивачу подати у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Більше того, у судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що у її сестри ОСОБА_5 є діти, проте де вони знаходяться не знає, а тому на думку суду, вказані обставини не можуть переконливо свідчити про те, що саме вона здійснювала догляд за хворою сестрою. Будь-яких доказів щодо саме догляду за хворою сестрою позивачем - останньою не надано та до позову не долучено.

Переконливих доказів, що свідчили б про наявність обставин, які унеможливили позивача звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку з дня смерті її чоловіка, суду не надано.

У позовній заяві ОСОБА_1 не зазначає обґрунтованих та істотних підстав, які б перешкоджали їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, до якого , як зазначає, усно звернулася лише 24.10.2024 року, тобто через один рік і вісім місяців, отже після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується відовідним листом.

Водночас, із письмовою заявою щодо вступу у спадкові права, то з матеріалів справи та відповідні нотаріуса вбачається, що спадкова справа взагалі не заведена.

Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 76-80 ЦПК України визначені основні положення про докази, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи те, що належні та допустимі докази наявності у позивача поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що унеможливили подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка, у матеріалах справи відсутні, причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем, суд визнає неповажними, позивачем не доведено відповідними доказами та судом не встановлено поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку, задоволення позову суперечитиме вимогам закону, зокрема ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.1218, 1261, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11.06.2025 року.

Суддя І.А. Римар