Справа № 545/1987/25
Провадження № 2/545/1386/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткаченко Світлана Василівна, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що їй та відповідачці ОСОБА_2 належить по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :00:018:0030, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,57 га, розташована на території Полтавського району Полтавської області. Спірна земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав, що доводиться витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.03.2025 року.

На даний час у ОСОБА_1 виникла необхідність у поділі вказаної земельної ділянки, у зв`язку з необхідністю вільного розпорядження належним майном.

Враховуючи вищенаведене, просить:

-припинити її право спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 7,57 га з кадастровим номером: :00:018:0030, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Полтавського району Полтавської області, у зв`язку з виділом її частки в натурі;

-визнати за нею право власності на виділену в натурі земельну ділянку площею 3,7850 га із земельної ділянки загальною площею 7,57 га з кадастровим номером: :00:018:0030, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Полтавського району Полтавської області, за конфігурацією згідно плану розподілу земельної ділянки.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 26.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко С.В. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Судові витрати просить залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :00:018:0030, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,57 га, розташована на території Полтавського району Полтавської області, що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.11.2009 року за № 1-3003, що видано нотаріусом Полтавської ДНК Замулко Л.В. (а.с. 16), державним актом на право приватної власності на землю від 25.04.2001р. з відміткою про перехід права власності в порядку спадкування, за № 005776 (а.с. 17), витягом з ДРРР на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2019р., з якого вбачається, що право власності зареєстровано належним чином від 04.02.2019 року за № 30177571 (а.с. 18). Відповідачка ОСОБА_2 також є власницею 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки, що вбачається з інформації з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.04.2025р. за № 424407741 (а.с. 18. Земельна ділянка перебуває у оренді ПА «Подоляка», що підтверджується договором оренди землі від 11.04.2019 року (а.с. 20-22), актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 23), Витягом з ДРРП про реєстрацію іншого речового права (а.с. 24).

Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року у справі № 285/1265/18, провадження № 61-44858св18 звернув увагу, що статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За приписами статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності- це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою та другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Верховний Суд наголосив, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Спірна земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав, що доводиться витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.03.2025 року (а.с. 10-15)

Згідно висновку експертизи № 26 від 28.03.2025 року, розподіл земельної ділянки технічно і методологічно можливий в рівних частках, що складає по 3,7850 га(а.с. 26-36).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що стороною позивача доведено наявність технічної можливості виділу належної їй частки земельної ділянки.

При цьому з виділенням співвласникам частки, право спільної власності на це майно інших співвласників припиняється.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати суд вважає залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 3, 319, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 81, 247, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткаченко Світлана Василівна, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна- задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на земельну ділянку загальною площею 7,57 га з кадастровим номером: :00:018:0030, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Полтавського району Полтавської області, у зв`язку з виділом її частки в натурі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на виділену в натурі земельну ділянку площею 3,7850 га, із земельної ділянки загальною площею 7,57 га з кадастровим номером: :00:018:0030, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Полтавського району Полтавської області, за конфігурацією згідно плану розподілу земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. О. Зуб