Справа № 675/698/25
Провадження № 2/675/489/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:

представника позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (по тексту ТОВ «ФК«КЕШ ТУ ГОУ», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №107161 від 22.01.2020 в загальній сумі, що складає 10080,00 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн, а також витрат на професійну правову допомогу, який згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку складає 10500,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вказаний договір був укладений у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; дата надання кредиту: 22.01.2020; строк кредиту : 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних.

За покликанням позивача, 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості, за яким ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до відповідача, станом на 13.01.2024 становить 10080,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 2000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 8080,00 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу по справі подати відзив на позов.

28.05.2025 представником позивача направлено до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Представник позивача в судове засідання 17.06.2025 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, нподала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила вирішити справу згідно вимог чинного законодавства, а також зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи його завищеним.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.01.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено договір №107161 про надання фінансового кредиту.

Згідно з п.п. 1.1 ТОВ «ЗАЙМЕР» надає клієнту фінансовий кредит в сумі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Суд враховує, що кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 20.02.2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором (п.1.2 договору).

Згідно умов кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу; тип процентної ставки фіксована (п. 1.3 договору); кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п.1.4 договору).

Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (п. 1.5 договору).

Необхідно зазначити і те, що у кредитному договорі були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.

Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту № 107161 від 22.01.2020 сторони узгодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, де зазначена сума до оплати 3200,00 грн.

Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «ЗАЙМЕР» вбачається,що ОСОБА_1 ідентифікована товариством; акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/; одноразовий ідентифікатор - KL5190; дата відправки ідентифікатору позичальнику - 22.01.2020; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 33.

Як убачається з інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 25.02.2025 №1458/02 через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 22.01.2020 в 00:48:04 в сумі 2000,00 грн за реквізитами платіжної НОМЕР_2 , з описом - видача кредиту № 107161.

Отже, ТОВ «ЗАЙМЕР» зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку відповідача, зазначену нею у договорі суму грошових коштів в розмірі 2000 грн, а остання їх отримала.

Разом з цим, 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно з п. 1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №107161 від 22.01.2020 в сумі 10080,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 8080,00 грн.

13.01.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 107161 від 22.01.2020.

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №107161, наданого «ФК КЕШ ТУ ГОУ, заборгованість станом на 13.01.2025 (включно) складає 10080,00 грн. При цьому, прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000,00 грн, а прострочена заборгованість за процентами - 8080,00 грн.

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договоромстаном на 13.01.2025 заборгованість за кредитним договором №107161 від 22.01.2020 не погашена, а нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не здійснювало.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками договір кредиту є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а кредитор має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Сторони вправі укласти договір кредиту у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.

Предметом виконання грошового зобов`язання за договором кредиту є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності договору кредиту, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.01.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено договір №107161 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 2000,00 грн строком на 30 днів безготівковим шляхом.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору за користування кредитом клієнт сплачує ТОВ «ЗАЙМЕР» 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу; тип процентної ставки - фіксована.

Після закінчення строку кредитування відповідач не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними.

У подальшому за договорами факторингу ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило право вимоги за цим договором кредиту ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ».

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не виконала своїх обов`язків за договором кредиту, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути борг за цим договором.

Оскільки ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернула, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 2000 грн за договором кредиту №107161 від 22.01.2020.

Що стосується розміру процентів за користування грошовими коштами за вказаним договором кредиту, то суд зважає на наступне.

Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість за кредитним договором №107161 від 22.01.2020 становить 10080 грн., з яких 2000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 8080 грн - прострочена заборгованість за процентами.

На підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідача за договором кредиту №107161 позивачем надано суду виписку з особового рахунку за кредитним договором №107161 від 22.01.2020 за період з 22.01.2020 по 13.01.2025, який по своїй суті не містить обґрунтованого та детального розрахунку заборгованості відповідача по відсотках в сумі 8080, 00 грн, а саме, в ньому не зазначено періоду нарахування саме таких відсотків, процентна ставка.

Отже, позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку нарахованих відсотків в сумі 8080,00 грн із врахуванням умов договору кредиту.

Також не надано позивачем суду і належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мало місце продовження строку кредитування відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №107161 від 22.01.2020.

При цьому згідно графіку розрахунків (додаток №1 до договору) сума нарахованих процентів за 30 днів кредитування становить 1200,00 грн.

Суд констатує, що договором кредиту №107161 від 22.01.2020 не передбачено нараховування процентів після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Отже, з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором кредиту №107161 від 22.01.2020 проценти за користування грошовими коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по процентах за користування кредитними коштами за цим договором, з врахуванням умов договору щодо розміру добового проценту за користування коштами та розміру наданого кредиту - 2000 грн., який відповідачем не погашався, складає 1200,00 грн (2000 грн. х 2 : 100 х 30 днів) = 1200 грн).

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1200, 00 грн процентів за договором кредиту, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №107161 від 22.01.2020 в розмірі 3200,00 грн, а саме: 2000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 1200,00 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволених вимог (31, 75 %) у розмірі 769, 11 грн.

У частині заявлених витрат на правничу допомогу, суд врахував наступне.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В.; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; акт про отримання правової допомоги від 26.05.2025; рахунок №26.05.2025-23 від 26.05.2025; платіжна інструкція №39071 від 26.05.2025 про оплату правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Пархомчуку С.В., серії КС № 8096/10.

У позовній заяві та акті про отримання правової допомоги від 26.05.2025 наведений розрахунок витрат адвоката на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що по даній справі були надані наступні послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості (2000,00 грн); складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг, аналіз судової практики (5000,00 грн); інші клопотання (3000,00 грн) та канцелярські витрати (500,00 грн).

Варто зауважити, що сплата судового збору та канцелярські витрати не входять до витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, однак враховуючи, наявність заяви відповідача про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, складність справи (справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним), а також те, що позовну заяву задоволено частково, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 137, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, код ЄДРПОУ - 42228158) заборгованість за кредитним договором №107161 від 22.01.2020 у розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, код ЄДРПОУ - 42228158) судовий збір у розмірі 769 (сімсот шістдесят дев`ять) гривень 11 копійок, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.06.2025.

Суддя Олександр Король