справа №566/272/25
провадження 2-др/566/4/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

13 червня 2025 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Лободзінського А.С.

при секретарі судового засідання Подолець Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №566/272/25 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів та відшкодування моральної шкоди, треті особи: ТзОВ «Прогрес Шумозахист», ТзОВ «УАПРОМ», -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Млинівського районного суду Рівненської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів та відшкодування моральної шкоди, треті особи: ТзОВ «Прогрес Шумозахист», ТзОВ «УАПРОМ».

09 червня 2025 року ухвалено заочне рішення по справі, яким судом задоволено частково вимоги позивача та стягнуто зфізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

12.06.2025 позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи заяву тим, що під час ухвалення судового рішення питання судових витрат в частині стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалось. А тому, просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на його користь 38000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно з ч.8 ст. ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: копію договору про надання правової допомоги від 21 лютого 2025 року, акт про отримання правової допомоги №1 від 21 лютого 2025 року, детальний опис робіт від 21 лютого 2025 року; копію рахунку від 10.06.2025 №0001-0121/0225; платіжне доручення від 10.06.2025 на суму 38000,00 гривень. Усі підтверджуючі документи подано через підсистему «Електронний суд».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16).

Суд, оцінив співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також той факт, що позивач брав участь у судових засіданнях через самопредставництво, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи, складність справи, розгляд якої зайняв лише одне судове засідання, час, обсяг, ціну позову 25700,00 гривень, яка є незначною та значення справи для сторони, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає, обґрунтованим і співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись керуючись ст.270 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №566/272/25 за позовом позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів та відшкодування моральної шкоди, треті особи: ТзОВ «Прогрес Шумозахист», ТзОВ «УАПРОМ».

Стягнути зфізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

У іншій частині розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання додаткового рішення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя