Справа № 643/146/25
Провадження № 2/643/1798/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(зачоне)

17.06.2025

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання Кизим К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №14678, вчинений 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. про стягнення заборгованості з неї на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ».

Позовні вимоги мотивувала тим, що 25.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою М. А. відкрито виконавче провадження №68353663 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за кредитним договором в сумі 13 080,00 грн. Виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису №14678 вчиненого 17.12.2021 приватним нотаріусом Золотих О. О. Вважає, що виконавчий напис №14678 від 17.12.2021 видано з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що мало наслідком неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного напису.

Позивач зазначає, що зі змісту виконавчого напису нотаріуса не вбачається чи надавалася нотаріусу відповідачем виписка з особового рахунку чи будь-які документи.

ОСОБА_1 стверджує, що застосування нотаріусом під час вчинення виконавчого напису пункту 2 другого розділу Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14 визнана незаконною та нечинною Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Тобто, на час вчинення оспорюваної нотаріальної дії вчинення виконавчого напису, нотаріус керувався незаконним та нечинним нормативним актом, а саме пунктом 2 розділу другого Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис №14678 вчинений 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. незаконним та таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження по справі, справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 20.01.2025 заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. №14678 від 17.12.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості у загальній сумі 13 080,00 грн.

Ухвалою суду від 26.03.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито, призначеного справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення не направив, відзив до суду не подавав.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення не подавали.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача, третіх осіб, постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. вчинено виконавчий напис №14678, відповідно до якого з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за договором №85676 від 12.10.2019, укладеним з ТОВ «ЗАЙМЕР», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 є ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ», за кредитним договором №85676 від 12.10.2019 у сумі 11 880,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1000,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2000,00 грн; заборгованість по штрафам і пеням 8880,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плата із Стягувача у розмірі 1200,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 13 080,00 грн (а.с.12).

24.01.2022 директор ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М. А. про відкриття виконавчого провадження (а.с.13).

25.01.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюбою М. А. відкрито виконавче провадження №68353663 на підставі виконавчого напису №14678 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за кредитним договором №85676 від 12.10.2019 у сумі 11 880,00 грн, з яких: сума заборгованості по кредиту 1000,00 грн; сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2000,00 грн; сума заборгованості по штрафам і пеням 8880,00 грн; сума, сплачена за вчинення за вчинення виконавчого напису 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 13 080,00 грн (а.с.10-11).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 12.02.2022. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.31).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц.

З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. вбачається, що підставою для вчинення напису є ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

В порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З огляду на викладене, враховуючи заперечення позивача проти стягнення заборгованості на користь відповідача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса таке стягнення застосовано бути не може.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову у загальній сумі 1816,80 грн.

Крім того, позивач просить стягнути на її користь з ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги у сумі 20 000,00 грн.

В обґрунтування вимоги зазначила, що у зв`язку з розглядом справи понесла витрати у зв`язку із зверненням за правовою допомогою до ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста».

Відповідно до договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №10102422 від 10.10.2024, укладеному між клієнтом ОСОБА_1 та «Центр правової допомоги» (ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста»), предметом договору є надання юридичних послуг/правової допомоги, зазначених в п.1.2 Договору, зокрема складання проєкту позовної заяви, до 7 (семи) адвокатських запитів (п.1.1) (а.с.14,15).

Суду надано Акт приймання-передачі наданих послуг №10102422 від 03.12.2024, згідно з яким виконавець надав, а замовник прийняв правову допомогу/юридичні послуги згідно з умовами п.1.2 Договору, а саме складання проєкту позовної заяви, до 7 (семи) адвокатських запитів. Вартість послуг виконавця за договором становить 20 000,00 грн (а.с.16).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові від 23 листопада 2020 року у справі №638/7748/18 Верховний Суд зазначив, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої дороги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач не підтвердила надання їй правничої допомоги адвокатом у справі, що розглядається. Так, договір про надання правової допомоги/юридичних послуг №10102422 від 10.10.2024 та Акт приймання-передачі наданих послуг №10102422 від 03.12.2024, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста», тобто послуги надані позивачу не адвокатом. Також позивач не надала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з наданих суду доказів не вбачається надання правової допомоги позивачу саме адвокатом, що є обов`язковою умовою для стягнення на користь сторони витрат на правничу допомогу, тому підстав для стягнення таких витрат не вбачається.

Керуючись ст. 2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «КЕШ ТУ ГОУ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №14678, про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в сумі 13 080,00 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову у загальній сумі 1816,80 грн.

У задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківської апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження: 02000, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 1-В, офіс 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42228158.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, місце знаходження: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків невідомий.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна, місце знаходження: 61058, м. Харків, вул. Зойфера Юри, буд. 3, офіс 22, реєстраційний номер облікової карти платника податків невідомий.

Суддя О. М. Тимош