ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нікітенка Дмитра Юрійовича на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2024 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення коштів за користування системою теплопостачання,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ПОКПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказували, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру, що належить відповідачу. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання по оплаті послуг виникла заборгованість, у загальному розмірі, із врахуванням індексу інфляції і 3 % річних, становить 13396,69 грн., яку просили стягнути з боржника ОСОБА_1 .

У грудні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення коштів за користування системою теплопостачання.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . У будинку де знаходиться квартира позивача стоякова система опалення та постачання гарячої води. Виробництво та постачання теплової енергії у квартирах будинку АДРЕСА_2 здійснюється Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

До 2003 року опалення квартири та постачання гарячої води здійснювалось ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», за надані послуги позивач своєчасно сплачував платежі, не мав заборгованості та будь - яких претензій до останнього. Починаючи з 2003 року та до сьогоднішнього дня позивач систематично звертається до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», Полтавської міської ради, Полтавської обласної державної адміністрації з вимогою відключити квартиру АДРЕСА_3 від системи централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Вимоги позивача, пов`язані з тим, що ще з 2015 року, опалення квартири здійснюється за допомогою кондиціонера та електричних тенів, які підключені до системи теплоспоживання - радіаторів опалення (батарей). Від системи теплопостачання, по якій здійснюється постачання теплової енергії радіатори опалення, що входять до системи теплоспоживання, відімкнені за допомогою перекриття вентилів, що не впливає на постачання теплової енергії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до інших споживачів. Незважаючи на ту обставину, що опалення квартири здійснюється власними засобами, а радіатори опалення відімкнені від системи теплопостачання, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» систематично нараховує плату за начебто опалення квартири та стягує вказані кошти в судовому порядку. Так, від`єднавши у квартирі радіатори від системи теплопостачання, перекриття самої системи теплопостачання, що проходить повз квартиру та відповідно є власністю позивача, не здійснювалось, оскільки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії до інших споживачів, які в свою чергу підключені до системи теплоспоживання.

Постачаючи теплову енергію до інших споживачів будинку АДРЕСА_2 , ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» фактично використовує належну позивачу на праві приватної власності систему теплопостачання - стояки, при цьому жодних коштів за користування не сплачує.

Система теплопостачання, що знаходиться у квартирі позивача, постійно підтримується у належному стані, щоквартально здійснюється за нею догляд.

Факт, використання ПОКВПТ «Полтаватеплоенерго», належної позивачу системи теплопостачання, підтверджуються систематичними зверненнями останніх про стягнення коштів з позивача за спожиту теплову енергію, до вартості якої в тому числі враховується й доставковий (транспортування) тариф, але при цьому коштів за використання системи теплопостачання не сплачують.

Провівши розрахунки, щодо користування ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», належною позивачу системою теплопостачання вважає, що за період з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2021 року включно, стягненню підлягає сума 8 776,69 грн.

Позивач просив суд стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 8 776,69 гривень за користування системою теплопостачання.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.10.2024 року позов ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 13396,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судовий збір в сумі 2481,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення коштів за користування системою теплопостачання відмовлено в повному обсязі.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" відмовити, та задовольнити його зустрічні позовні вимоги.

У доводах апеляційної скарги звертається увага на те, що ОСОБА_1 не укладав договору з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та фактично не користувався їх послугами адже він відключений від мережі теплопостачання, що підтверджується актами про відсутність постачання теплової енергії та гарячої води що складалися в грудні 2019, січні, лютому, березні і квітні 2020 року, а отже послуги не були прийняті від ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Вказано, що позивачем не надано належних доказів обсяг наданих послуг теплопостачання. Також, зазначає про неналежність розрахунку позивача. Вказує, що надані позивачем розрахунки можуть надати тільки теоретичний обсяг споживання. Крім того, розрахунок не може вважатися судом, як достатній та належний доказ, згідно ЦПК оскільки не гуртуються на реальних документах, які б відповідали вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Також у доводах апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 звільнений від судового збору оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС та інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідним посвідченням ліквідатора та пенсійним посвідченням копії яких наявні у матеріалах справи.

Представником ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.10.1998 № 2603 є власником квартири АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з теплопостачання та перебуває у фактичних договірних відносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконував, тому за ним за період з 01.12.2018 року по 01.12.2021 року утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 11340.96 грн., а також за період з 21.01.2019 по 01.02.2022 нараховано індекс інфляції в сумі 1458.38 грн. та 3% річних в сумі 597.35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Задовольняючи позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як споживач послуг з теплопостачання, перебуває у фактичних договірних правовідносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», але взяті на себе зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконує, а тому нарахована позивачем, і не спростована відповідачем, заборгованість підлягає відшкодуванню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог районний суд дійшов висновку, що чинним законодавством на ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не покладається обов`язок сплачувати грошові кошти за використання внутрішньобудинкових систем теплопостачання при наданні послуг споживачам. Також суд встановив, що ОСОБА_1 , в порушення вимог закону, самовільно відключив квартиру від теплопостачання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання».

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно ст.162 ЖК України, ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник та його повнолітні члени сім`ї зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, і із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно вимог ст. 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом.

Частина 3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до положень ст.32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, тощо.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до центрального опаленням (далі -ЦО) та гарячого водопостачання (далі ГВП), мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Інформація про перелік багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, розміщується на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування, виконавців відповідних комунальних послуг.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.

Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника.

Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання.

Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення).

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Матеріали справи не містять доказів проведення відключення квартири відповідача ОСОБА_2 від мережі ЦЩ та ГВП в порядку, встановленому законом, а саме: розгляду Комісією питання щодо відокремлення (відключення) квартири ОСОБА_1 від ЦО та ГВП та відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення приміщень відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла. Отже, висновок районного суду про те, що ОСОБА_1 самовільно здійснив відключення квартири від теплопостачання є вірним, та не спростований відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ході судового розгляду було встановлено, що позивач здійснює надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, зокрема, до квартири відповідача за адресою: АДРЕСА_4 , що передбачено відповідною проектною документацією на будинок.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, як фактичний споживач послуг несе перед позивачем зобов`язання по сплаті наданих послуг, згідно із затвердженими тарифами.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач фактично не користується послугами теплопостачання не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, так як квартира відповідача є вбудованою частиною житлового будинку і має єдину систему централізованого опалення з житловим будинком.

Так, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, внутрішньобудинкові системи - це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системи протипожежного захисту.

З аналізу наведених вище норм слідує, що законною підставою для відключення окремих квартир від мереж централізованого опалення є відповідний дозвіл Комісії за результатами розгляду звернення щодо відключення споживача від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, та акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води Інших підстав чинним законодавством України не передбачено.

Таким чином, як вірно встановлено судом, позивач виконує свої зобов`язання щодо постачання теплової енергії, а відповідач, незалежно від споживання теплової енергії або відмови від її споживання, зобов`язаний оплачувати постачання теплової енергії. У разі наміру споживача не отримувати теплову енергію, він не позбавлений можливості провести відключення у встановлений законом спосіб.

Самовільне відключення від мережі ЦО та ГВП не є підставою для звільнення від оплати послуг з теплопостачання.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків місцевого суду не впливають, оскільки не ґрунтуються на доказах та зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою.

В той же час, рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат є помилковим. Із наданих відповідачем доказів, а саме, посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Полтавською ОДА 23.05.2019 вбчається, що ОСОБА_1 є учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України, тому підлягає звільненню від сплати судового збору, а витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нікітенка Дмитра Юрійовича - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2024 року скасувати в частині стягнення судового збору із ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в сумі 2481 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І.Пилипчук

О. В. Чумак