Справа № 515/705/25
Провадження № 2-о/515/984/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

11 червня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Олійник К. І., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про надання права на шлюб,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , про надання права на шлюб.

19 травня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 травня 2025 року заяву залишена без руху у зв`язку з тим, що необхідно додати до заяви її копії та копію всіх документів, що додаються до неї для направлення заінтересованій стороні, а також доплатити судовий збір в розмірі 121,12 грн.

22 травня 2025 року від адвоката Ільїчова С. Д., який представляє інтереси заінтересованої особи ОСОБА_2 , надійшло клопотання участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання про долучення до матеріалів справи фотокопії заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків, платіжної інструкції про доплату судового збору в сумі 121,12 грн, а також копії поштового відправлення рекомендованого листа з описом вкладення ОСОБА_2 , в якості підтвердження направлення заяви та доданих до неї документів заінтересованій особі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З договору про надання правової допомоги № 1403/03 від 14.03.2025 року та ордеру вбачається що адвокат Ільїчов С. Д. представляє інтереси заінтересованої особи ОСОБА_2 , а не заявниці ОСОБА_1 , а тому суд не вправі прийняті подані адвокатом Ільїчовим С. Д. документи на усунення недоліків заяви ОСОБА_1 .

Суду не надано доказів на представництво адвокатом Ільїчовим С. Д. - Вакаренко Д. М.

Разом з тим, обов`язок зі сплати судового збору покладається саме на ту особу, яка звертається до суду, відтак і дані цієї особи зазначаються в платіжному документі (квитанції) про здійснення оплати у графі «Платник», натомість з доданої платіжної інструкції №0.0..1 від 22 травня 2025 року вбачається, що сплату судового збору здійснено представником заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокатом Ільїчовим С. Д.

Ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 травня 2025 року направлялась ОСОБА_1 на адресу, яка нею була вказана у поданій заяві.

10 червня 2025 року поштова кореспонденція, яка направлялась на адресу заявниці, повернута до суду із відміткою поштової служби «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Повернення поштової кореспонденції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», є належним повідомленням учасника справи (постанова Верховного Суду від 13 травня 2024 року у справі № 755/4829/23).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19 та від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18).

Суд виконав обов`язок щодо повідомлення заявниці про недоліки поданої заяви та способи їх виправлення.

Суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Виходячи з презумпції обізнаності, особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи. Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ, розклад засідань, інформація про рух справи, працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС, і все це безкоштовно і доступно кожному.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Ініціювавши судовий розгляд справи, заявник (позивач) насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Зважаючи на те, що заявниця станом на 11 червня не усунула недоліки поданої заяви, не цікавилась рухом справи, то подана заява підлягає поверненню заявниці.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд також роз`яснює, що за правилами ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення цієї заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про надання права на шлюб вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К. І. Олійник