09.06.25
Справа № 635/3976/25
Провадження № 2/635/4179/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківській районний суд Харківської області в складі головуючого судді Березовської І.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Гулієв І.М. огли, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, яким просить визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2025 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

06 червня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого на підставі ордеру про надання правничої допомоги діє представник адвокат Коротун І.О., поданий зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, яким останній просить визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.

На час постановлення зазначеної ухвали зустрічний позов ще не прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Одночасно із зустрічним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого на підставі ордеру про надання правничої допомоги діє представник адвокат Коротун І.О., подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом визначення на час розгляду справи тимчасового місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 за місцем проживання останнього; встановити на вказаний період графік побачень ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 два рази на тиждень що вихідних у присутності ОСОБА_2 або його довіреної особи.

09 червня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Гулієв І.М. огли, подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 негайно повернути малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до матері ОСОБА_1 за місцем її проживання, з якою дитина постійно проживала до моменту її викрадення, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; встановити обов`язок відповідача ОСОБА_2 утриматися від вчинення будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання фактичному проживанню малолітньої дитини з матір`ю до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Так, п. 3 ч. 1 цієї статті визначено, що позов може забезпечуватись встановленням обов`язку вчинити певні дії у разі, якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Частиною 10 ст. 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відтак, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи те, що предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є вимоги немайнового характеру про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд вважає неможливим вжиття таких заходів забезпечення позову з огляду на вимоги п. 10 ст. 150 ЦПК України, який визначає, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року по справі № 759/119/18, зазначено, що згідно з ч. 10 ст. 151 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Застосування судом таких заходів забезпечення позову, які за змістом є вирішенням спору по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених ЦПК України, що є неприпустимим.

Забезпечення даних позовів в обраний сторонами спосіб є вирішенням справи по суті.

Ініційовані обома сторонами види забезпечення позову щодо негайного повернення малолітньої дитини матері та визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком фактично є вирішенням позовних вимог поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування.

З огляду на тотожність вказаних сторонами заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, що відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається, суд не вбачає підстав для задоволення заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Що стосується вимоги ОСОБА_2 про встановлення графіку побачень малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 , то вказане питання стосується прав та інтересів матері дитини, а остання таких вимог не заявляла, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Керуючись ст. 150,153, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В. Березовська