Справа № 274/1989/25
Провадження № 2/0274/1105/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"09" червня 2025 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І. Ю.,

за участю секретаря судового засідання Дерманської О. В.,

учасники справи, присутні в судовому засіданні:

представник позивача адвокат Остапенко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

про відшкодування майнової шкоди завданої ДТП, -

в с т а н о в и в :

Суть позову

21.03.2025 ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 29 613 гривень 67 копійок, а також понесені судові витрати, а саме: судовий збір, витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи, витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 17.11.2024 року в м. Бердичеві, по вул. Вінницькій, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу NISSAN Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (надалі Позивач), який є власником зазначеного транспортного засобу, та транспортного засобу BMW 318i, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок цієї ДТП автомобіль Позивача NISSAN Leaf (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) отримав механічні пошкодження, а його власнику завдано майнової шкоди.

Згідно з Європротоколом, вину у вказаній ДТП визнала водій автомобіля BMW 318i, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля BMW 318i, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (надалі Відповідач або ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218836918.

Після огляду ушкодженого в ДТП транспортного засобу NISSAN Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_3 , Позивачу було повідомлено, що сума страхового відшкодування, яку ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» готове йому виплатити, становить близько 36 000,00 грн.

Проте Позивач не погодився з такою сумою страхового відшкодування і для встановлення дійсної вартості матеріального збитку замовив проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи №3228 від 06.12.2024, складеного судовим експертом Землюком В. В., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN Leaf, становить 77 698,04 грн.

19.02.2025 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило Позивачу 37 171,86 грн, як страхове відшкодування, завдане внаслідок вищевказаного страхового випадку. Досудову вимогу Позивача щодо виплати залишку суми відшкодування Відповідач проігнорував.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило, що, керуючись п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Товариство замовило у незалежного оцінювача визначення розміру матеріального збитку.

Згідно зі звітом №45961 від 26.01.2025, складеним ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку становить 46 582,23 грн з урахуванням ПДВ та 40 371,86 грн без ПДВ.

У зв`язку з цим ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило страхове відшкодування в розмірі 37 171, 86 грн (з урахуванням франшизи 3 200,00 грн).

Однак Звіт про оцінку вартості збитків №45961 від 26.01.2025, на підставі якого здійснено виплату, виконано з порушенням нормативно-правових актів, які регламентують порядок проведення оцінки.

В зв`язку з тим, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі лише 37 171,86 грн, з останнього підлягає стягненню на користь Позивача сума недоплаченого страхового відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 29 613,67 грн, за наступного розрахунку: 77 698,04 грн. - 7 712,51 грн. - 3 200,00 грн. - 37 171,86 грн. = 29 613 грн 67 коп., де:

- 77 698,04 грн. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників (з урахуванням ПДВ на запасні частини);

- 7 712,51 грн. - ПДВ на запасні частини (з урахуванням зносу);

- 3 200,00 грн. - франшиза, відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218836918;

- 37 171,86 грн. - сума сплаченого страхового відшкодування.

Заперечення відповідача

У відзиві на позовну заяву Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просило відмовити у задоволенні позову та просило зменшити витрати на правничу допомогу до 2500 грн (а.с. 69-78).

Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 45961, завданого власнику колісного транспортного засобу, що був складений ФОП Рябчсук А.В. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу NISSAN Leaf, становить 40 371,86 грн, без урахування ПДВ на запасні частини. Сума страхового відшкодування складає 37 171,86 грн, яка і була виплачена позивачеві.

Позивач у своєму позові не зазначає чому суд має надати перевагу його звітові та не брати до уваги звіт відповідача.

Просить врахувати, що франшиза складає 3200 гривень, а отже ліміт відповідальності 156 800 грн, а не 160 000 грн.

Представник відповідача вказує, що витрати на правничу допомогу є в розмір 10 000 грн не відповідає критеріям реальності, з огляду на те, що даний спір є спором незначної складності, а спірні правовідносини не передбачають дослідження і застосування адвокатом великої кількості законів та підзаконних нормативних актів, позовна заява не містить посилання на велику кількість правових висновків Верховного Суду. Вважають, що нормогодина має складати 1000 грн, а кількість витраченого часу на написання -2,5 годин.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 25.03.2025 у справі відкрито спрощене провадження.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Остапенко С.О. підтримав позов із підстав, наведених у позовній заяві. Просив відмовити у задоволені клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, як необґрунтованого.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу слухати за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Суд встановив, що згідно з повідомленням про дороджньо-транспортну пригоду від 17.11.2024 (Європротоколом) 17.11.2024 року в м. Бердичеві, по вул. Вінницькій, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу NISSAN Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який є власником зазначеного транспортного засобу, та транспортного засобу BMW 318i, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП автомобіль позивача NISSAN Leaf (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) отримав механічні пошкодження.

Вину у вказаній ДТП визнала водій автомобіля BMW 318i, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 (а.с. 14, 15).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля BMW 318i, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218836918 (а.с. 16, 94).

Відповідно до звіту №45961 від 26.01.2025, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку становить 46 582,23 грн з урахуванням ПДВ та 40 371,86 грн без ПДВ (а.с. 81-85).

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи №3228 від 06.12.2024, складеного судовим експертом Землюком В. В., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN Leaf, становить 77 698,04 грн.

Позивач не погоджувався із сумою страхового відшкодування та направляв відповідачеві лист-вимогу досудового врегулювання спору та виплати йому вартості матеріального збитку в сумі 69 985 грн 53 коп (а.с. 18-19), яка залишена без задоволення (а.с. 42, 43).

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачеві суму страхового відшкодування в розмірі 37 171,86 грн, що визнано сторонами.

Застосовані норми права, позиція суду

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров1я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі в редакції Закону, що діяла до 31.12.2024) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено - страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством [...].

Пунктом 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц висловлено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, (п. 72 Постанови)

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно- правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). (п. 73 Постанови).

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

На підтвердження доводів позовної заяви та розміру заподіяної майнової шкоди позивач долучив до позову висновок транспортно-товарознавчої експертизи №3228 від 06.12.2024 року, складеного судовим експертом Землюком В. В.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Окрім того, у позиціях, викладених у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі №910/9396/17, від 06 липня 2018 року в справі №924/675/17, від 25 липня 2018 року в справі №922/4013/17 вказано наступне: «Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком автотоваоознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.»

Тому поданий до суду разом з позовною заявою Висновок транспортно- товарознавчої експертизи №3228 від 06.12.2024 року є належним, допустимим та достатнім доказом, яким визначено розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ушкодження транспортного засобу.

Крім того, суд погоджується із доводами позивача, що Звіт про оцінку вартості збитків №45961 від 26.01.2025, на підставі якого здійснено відповідачем виплату, виконано з порушенням нормативно-правових актів, які регламентують порядок проведення оцінки.

Так, до звіту додано акт огляду, відповідно до якого огляд автомобіля позивача здійснено 18.11.2024. Акт складено ОСОБА_4 , місце огляду не вказано, але фактично огляд відбувся в м. Бердичеві Житомирської області.

Отже оцінка виконувалася без особистого огляду автомобіля оцінювачем, у якості вихідних даних використовувалися цифрові фотографії та акт огляду, складений представником страхової компанії.

Згідно з абзацом 2 п. 5.1 Методики, технічний огляд оцінювачем є обов`язковим етапом дослідження, і визначення матеріального збитку без особистого огляду можливе лише за рішенням органу, який призначив експертизу.

Відтак, оцінювач не мав права складати звіт без особистого огляду автомобіля. Крім того, у порушення пункту 56 Національного стандарту №1 звіт №45961 не містить пояснень щодо причин відсутності особистого огляду.

Крім того, наведені у у звіті №45961 перелік запчастин та ремонтних робіт не відповідає реальним пошкодженням. Зокрема, відсутні, вказані в акті огляду: права фара; передня права направляюча тяга; передній правий амортизатор;

Згідно з п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ», визначення розміру збитків має здійснюватися працівниками страховика або експертами.

Звіт №45961 складено ФОП ОСОБА_3 , який не є працівником страховика, експертом або представником юридичної особи зі штатом експертів що є порушенням вказаної норми закону.

На відміну від нього, висновок експерта №3228 від 06.12.2024, складений судовим експертом Землюком В. В., містить повний, об`єктивний та економічно обґрунтований розрахунок матеріального збитку, завданого Позивачу.

У зв`язку з тим, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 37 171,86 грн, обраховану на підставі звіту, який суд вважає складеним із порученням чинного законодавства, з відповідача підлягає стягненню на користь сума недоплаченого розміру завданої майнової шкоди.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи [...] (абз. 2 п. 12.1. ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Розраховуючи розмір недоплаченої майнової шкоди, яку позавчав визначив у 29 613,67 грн, останній виходив із таких сум 77 698,04 грн - 7 712,51 грн - 3 200,00 грн - 37 171,86 грн = 29 613 грн 67 коп., де:

- 77 698,04 грн - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників (з урахуванням ПДВ на запасні частини);

- 7 712,51 грн - ПДВ на запасні частини (з урахуванням зносу);

- 3 200,00 грн - франшиза, відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218836918;

- 37 171,86 грн - сума сплаченого страхового відшкодування.

Цей розрахунок суд приймає за основу, оскільки він ґрунтується на законі та на спростування розрахунку відповідач не надав доказів, доводів його неправильності не навів.

Тому суд повністю задовольняє позов та стягує із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 29 613 гривень 67 копійок.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 с. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Понесення позивачем витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп підтверджується квитанцією, доданою до позовної заяви.

Понесення позивачем витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 6 447 грн. 56 коп підтверджується копіями акту прийому-передачі виконаної роботи №3228 від 06.12.2024 та квитанції №3228 від 06.12.2024 року.

Понесення позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 9000 грн підтверджується доданими до позовної заяви копіями договору про надання правничої допомоги від 28.01.2025 року, додаткової угоди від 28.01.2025 року та додатку до договору №2; копією квитанції до платіжної інструкції №86 від 19.03.2025 року; копією інформаційного повідомлення про зарахування коштів №55008807SB від 19.03.2025 року в сумі 5500 грн, квитанцією від 07.04.2024 про сплату ОСОБА_1 на користь адвоката Остапенка С.О. 3500 грн, актом виконаних робіт (а.с. 55-58, 108-109)

Згідно із частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судомна підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

Визначаючи суму відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін.

Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката Остапенка С.О. в сумі 9000 грн, що включає: первинну консультацію позивача, складання та направлення позовної заяви та відповіді на відзив відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони позивача.

Тому суд не вбачає підстав для зменшення витрат на правничу допомогу.

Таким чином, слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 16 658 гривень 76 копійок судових витрат.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 29 613 гривень 67 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 16 658 гривень 76 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, .

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Суддя І. Ю. Хуторна