Справа № 639/135/25
Провадження № 2/639/628/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

при секретарі Яременко В.В.,

представника позивача Суржана Р.Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу №639/135/25 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 45 290,93 грн., з яких: 37 059,17 грн. - за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2015 по 30.11.2024; 882,00 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період 01.06.2022 по 30.11.2024; 5 813,70 грн. за послуги с постачання гарячої води за період з 01.02.2015 по 30.11.2024, 511,20 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.11.2024, 773,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, 251,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, та стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 1 732,09 грн., 3% річних у сумі 649,11 грн., а також судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ним, станом на 01.12.2024 виникла заборгованість у розмірі 45 290,93 грн., з яких: 37 059,17 грн. - за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2015 по 30.11.2024; 882,00 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період 01.06.2022 по 30.11.2024; 5 813,70 грн. за послуги с постачання гарячої води за період з 01.02.2015 по 30.11.2024, 511,20 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.11.2024, 773,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, 251,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.11.2024.

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідачів інфляційні втрати в сумі 1 732,09 грн., 3% річних у сумі 649,11 грн.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Призначено судове засідання.

24 лютого 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого повідомив, що позовні вимоги визнає частково, а саме визнається заборгованість, яка виникла за період з 01.01.2022 по 31.12.2024. Крім того, позивачем не враховано перерахунок за послуги гарячого водопостачання за період з 01.06.2024 по 31.12.2024.

27 лютого 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

05 березня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив згідно якого повідомив, що на час дії встановленого карантину та воєнного часу строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-ІХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020. Щодо перерахунку заборгованості за постачання гарячої води стороною позивача буде подано заяву про зменшення позовних вимог.

Від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог згідно якої просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 44 375,32 грн., з яких: 37 059,17 грн. - за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2015 по 30.11.2024; 882,00 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період 01.06.2022 по 30.11.2024; 4 898,09грн. за послуги с постачання гарячої води за період з 01.02.2015 по 30.11.2024, 511,20 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.11.2024, 773,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, 251,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, та стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 1 732,09 грн., 3% річних у сумі 649,11 грн., а також судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

18 березня 2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив згідно якого повідомив, що строк позовної давності, що визначений у ст. 257 ЦК України, завершення якого припадало на час воєнного стану у період з 08.11.2023 є зупиненим з цього часу на період дії воєнного стану та має бути відновленим з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Заперечував щодо нарахування інфляційних втрат посилаючись на воєнний стан в Україні.

Представник позивача Суржан Р.Д., який діє на підставі довіреності від 05.09.2023 № 01-40/9513/109, в судовому засіданні просив позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, задовольнити, посилаючись на обставини викладені у рішенні вище.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав частково позовні вимоги, а саме заборгованість, яка виникла за період з 01.01.2022 по 31.12.2024. Крім того, надав заяву про застосування строків позовної давності.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, з 01.12.2021 на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31.10.2021 року (а.с. 11).

Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.

Відповідно до п. 34 Індивідуальних договорів споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Пунктами 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51). Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний, період (п. 52).

Виходячи з положень п. 4 Індивідуальних договорів датою їх акцептування є 01.12.2021 року, тобто факт отримання послуг.

Окрім того, з 01.07.2022 набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та Поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування, та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 (а.с. 12).

Згідно з п. 2 Публічних договорів договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладання договору.

Відповідно до п. 4 зазначених договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Окрім того, відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цим Договором.

Пунктами 13, 14, 15 Публічних договорів передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць (п. 13). Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (п. 14).

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги (п. 15).

Згідно з п.п. 30, 31 Публічних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 30). Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний термін (п. 31).

Так, судом встановлено, що згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10 січня 2025 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за надані комунальні послуги КП «ХТМ», відповідач є споживачем послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6, 7,8).

За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг у розмірі 44 375,32 грн., з яких: 37 059,17 грн. - за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2015 по 30.11.2024; 882,00 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період 01.06.2022 по 30.11.2024; 4 898,09грн. за послуги с постачання гарячої води за період з 01.02.2015 по 30.11.2024, 511,20 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.11.2024, 773,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, 251,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.11.2024(а.с. 5-6, 7,8).

В свою чергу відповідач, визнає частково заборгованість, а саме за період з 01.01.2022 по 31.12.2024.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за вказаний у позовній заяві період до теперішнього часу відповідачем не погашена.

А отже доводи відповідача щодо існуючої заборгованості лише за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 спростовуються наданими стороною позивача відомостями про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання.

У відповідності до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІV, обов`язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач.

Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21липня 2005 року №630.

Відповідно до п. 18 вищезазначених правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак відповідач, отримуючи надані йому послуги з теплопостачання, вказані послуги своєчасно не оплачує, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за дані послуги у розмірі 44 375,32 грн., з яких: 37 059,17 грн. - за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2015 по 30.11.2024; 882,00 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період 01.06.2022 по 30.11.2024; 4 898,09грн. за послуги с постачання гарячої води за період з 01.02.2015 по 30.11.2024, 511,20 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.11.2024, 773,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, 251,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.11.2024(а.с. 5-6, 7, 8).

Позивач також просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 732,09 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 649,11 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 9).

Таким чином, заборгованість по сплаті за послуги за надані комунальні послуги у розмірі 44 375,32 грн., індекс інфляції за час прострочення у розмірі 1 732,09 грн. та 3 % річних у сумі 649,11 грн.

Разом з цим, від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

В свою чергу від позивача надійшла заява, згідно якої він просив у разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк застосувати лише до 02.04.2017, оскільки під час дії карантину та воєнного стану в Україні продовжуються строки визначені ст. 257 ЦПК України.

Відповідач в судовому засіданні повідомив, що строк позовної давності, що визначений у ст. 257 ЦК України, завершення якого припадало на час воєнного стану у період з 08.11.2023 є зупиненим з цього часу на період дії воєнного стану та має бути відновленим з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.

Отже, у даних спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 02.04.2017 по 30.11.2024, в силу пунктів 12,19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову не спливла.

Трирічний строк позовної давності до позовних вимог за період з 01.02.2015 по 01.04.2017 сплив, та у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Правова позиція щодо застосування статті 257 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.

З огляду на викладене, за заявою відповідача суд застосовує позовну давність до цих спірних правовідносин, та з урахуванням приписів пунктів 12,19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги надані комунальні послуги у розмірі 38 204,75 грн., з яких: 30 888,60 грн. - за послуги з постачання теплової енергії за період з 02.04.2017 по 30.11.2024; 882,00 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період 01.06.2022 по 30.11.2024; 4 898,09 грн. за послуги с постачання гарячої води за період з 02.04.2017 по 30.11.2024, 511,20 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.11.2024, 773,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, 251,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.11.2024.

Позивач також просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 732,09 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 649,11 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 7).

Відповідач заперечував щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних посилаючись на воєнний стан в України.

Разом з цим, як вбачається з відомості нарахувань інфляційних втрат та 3% річних нараховані за період з березня 2019 року по листопад 2021 року.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 свого контррозрахунку щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованості суду не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 732,09 грн. та 3 % річних у розмірі 649,11 грн.

Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 46 756,52 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 40 585,95 грн. = 86,8 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 3 028,00 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 86,8 % = 2 628,30 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. ст. 317, 322, 625 ЦК України, ст. 162 ЖК Української РСР, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005. №630, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 38 204,75 грн. (тридцять вісім тисяч двісті чотири гривні 75 копійок), з яких: 30 888,60 грн. - за послуги з постачання теплової енергії за період з 02.04.2017 по 30.11.2024; 882,00 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період 01.06.2022 по 30.11.2024; 4 898,09 грн. за послуги с постачання гарячої води за період з 02.04.2017 по 30.11.2024, 511,20 грн. за абонентську плату зі Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.11.2024, 773,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.11.2024, 251,43 грн. за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.11.2024.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» інфляційні витрати в сумі 1 732,09 грн. (одна тисяча сімсот тридцять дві гривні 09 копійок), а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 649,11 грн. (шістсот сорок дев?ять гривень 11 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 2 628,30 грн. (дві тисячі шістсот двадцять вісім гривень 30 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.06.2025

Найменування сторін:

Позивач:

- Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, .

Відповідач:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

Суддя В. В. Труханович