Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4988/24
Номер провадження 2-п/711/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.,

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.07.2024 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (за матеріалами справи - АДРЕСА_2 )) на користь Акціонерного товариства «Акцент -Банк» (, адреса місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24.08.2016 станом на 27.05.2024 у розмірі 109976,94 грн. та судовий збір у сумі 3028 грн., а всього 113004,94 грн.

До суду 23.12.2024 відповідачем у справі ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення суду. У поданій заяві указує, що була неналежним чином повідомлена про розгляд справи. Зазначає, що нарахування додаткових сум, комісій та процентів за користування кредитом після направлення відповідної вимоги суперечить нормам чинного законодавства. Вважає комісію є не справедливою та не законною, не підлягає стягнення зв відповідача, а сплачену суму відповідачем слід віднести за рахунок погашення відсотків та тіла кредиту. Додає, що позивачем не надані документи на підтвердження виконання кредитного зобов`язання баком перед відповідачем. Крім того, відповідача не повідомляли про зміну кредитора. Також вважає, що умови договору були несправедливими. Просить скасувати заочне рішення, розглянути справу у спрощеному порядку та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.12.2024 прийняти заяву про перегляд заочного рішення.

Позивачем до суду 06.02.2025 направлено заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду. Зазначає, що заява про перегляд заочного рішення відповідача не підлягає задоволенню, так як в даній заяві відповідно до ст 288 ч.1 ЦПК не вбачається зазначення Відповідачем доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть стати підставою для скасування заочного рішення.

Відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір N? Б/Н від 24.08.2016 р.) в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов?язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, отже ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір е договором ОФЕРТИ.

Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких с застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ N? 168 від 10.05.2007, і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору.

Відповідач сам погодився як з Умовами та Правилами надання банківських послуг так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями.

Наявна у позивача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із Анкети-Заяви, Тарифів та Умов і Правил (актуальна копія яких була

додана до позову).

Перебуваючи клієнтом Банку, ОСОБА_1 було підписано 16 липня 2020 року Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка

Договір підписано за допомогою електронного підпису, який с аналогом власноручного підпису.

На підтвердження вірності розрахунку в матеріалах справи наявна банківська виписка (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ "Про бухгалтерський облік"), де в тому числі відображено використання відповідачем кредитного ліміту, але також варто зазначити, що відповідно до ст. 89 ч. 2 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.

Також до позову було додано довідку про видачу картки та довідку про встановлення/зміну кредитного ліміту, та звертаємо увагу суду, що ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як Банк, так і сам клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання (відповідно до всіх умов договору), а не обов?язком клієнта.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 не з`явились, у заяві від 02.06.2025 відповідач просила розглянути заяву за її відсутності та її представника, подану заяву про скасування заочного рішення підтримала.

Представник позивача у запереченні просив розглядати заяву про скасування заочного рішення за його відсутності.

У відповідності до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з приписами ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення, а лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно роз`яснень, наданих Верховим Судом України в постанові Пленуму №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом1 статті6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Ryabykh v.Russia, № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної вище практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава- учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі відповідача та ухвалив заочне рішення. Відповідачем відзиву та/або будь-яких заперечень проти позову на день розгляду справи подано не було.

Заявник відповідач у справі, посилається на те, що її повідомлено неналежним чином.

Натомість у матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення адресовані ОСОБА_1 , які надсилались їй за адресою її реєстрації АДРЕСА_1 (отримана з Єдиного державного демографічного реєстру та зазначається ОСОБА_1 у заяві про скасування заочного рішення), за адресою, яка зазначена нею у заяві анкеті про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банк, АДРЕСА_2 , так і направлялисьвідповідачу смс-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який також зазначений нею у заяві анкеті про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банк та заяві про скасування заочного рішення.

Окрім того, відповідач та її представник адвокат Весеньов Є.В. (ордер на представництво інтересів у справі відповідача міститься на а.с. 32 та доданий до заяви про ознайомлення з матеріалами справи) мали можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі про відкриття провадження.

Отже, судом вчинені усі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення відповідачів про судовий розгляд справи, про всі судові засідання та про судові рішення.

Також убачається, що заявником, представником відповідача у справі, не надано суду доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Докази, надані позивачем при подачі позову, були предметом розгляду у судовому засіданні та їм дана належна правова оцінка.

Слід також зазначити, що й інші наведені обставини для скасування заочного рішення, не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

З огляду на наведене, заява про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м Черкаси від 22.07.2024 у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент -Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає залишенню без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.285,287, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька