Справа № 521/9642/25
Номер провадження № 2/521/5195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси, Бобуйок І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визначення частки у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 року позивачка звернулася до ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визначення частки у спільному майні, у якому просила суд:

- визнати факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з травня 2015 року по грудень 2024 р.;

- визнати грошовий вклад в нерухомість за кордоном, а саме майна, яке знаходиться за адресою: атрибут "земля під забудову", блок 1114, район Мезітлі провінція Мерсін в Турецькій Республіці, в розмірі 85 000, 00 EUR спільним сумісним майном;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), - 1/2 частки вартості вкладу в нерухомість за кордоном, а саме майна, яке яке знаходиться за адресою: атрибут "земля під забудову", блок 1114, район Мезітлі провінція Мерсін в Турецькій Республіці, в розмірі 42 500 EUR.

Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що у відкритті провадження необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16 зроблено висновок про те, що спори щодо нерухомого майна розглядаються за місцем знаходження цього майна та за правом, яке має найбільший зв`язок з правочином, якщо сторони не обрали інше право до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

У постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-954/2004 (провадження № 61-19125св18) зроблено висновок, який також викладений у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2019 року у справі № 596/820/17 (провадження № 61-32590св18), що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен був перевірити належність справи до його підсудності.

Статтею 22 Брюссельської постанови № 44/2001 про міжнародну підсудність, виконання судових рішень у цивільних і торговельних справах передбачено виключну підсудність у справах з приводу нерухомого майна. Таким чином, за законодавством України та укладеними нею міжнародними договорами компетентними у справах з іноземним елементом визнаються суди держави, на території якої знаходиться спірне нерухоме майно.

Разом із тим, ст. 42 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що захист права власності та інших речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до права держави, у якій це майно знаходиться. Захист права власності та інших речових прав, які підлягають державній реєстрації в Україні, здійснюється відповідно до права України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання грошового вкладу в нерухомість, яке знаходиться за адресою: атрибут "земля під забудову", блок 1114, район Мезітлі провінція Мерсін в Турецькій Республіці, в розмірі 85 000, 00 EUR спільним сумісним майном та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1/2 частки вартості вкладу в нерухомість, яке знаходиться атрибут "земля під забудову", блок 1114, район Мезітлі провінція Мерсін в Турецькій Республіці, в розмірі 42 500 EUR, підлягає розгляду судом держави, на території якої знаходиться вказане нерухоме майно.

Наведені обставини дають підстави вважати, що у разі відкриття провадження Хаджибейським районним судом м. Одеси по даній позовних вимогах буде мати місце порушення правил виключної підсудності, адже спірне майно не знаходиться в територіальних межах Хаджибейського району м. Одеси.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже суд, звертає увагу позивачки, що вона має право звернутись за захистом своїх прав та інтересів до компетентного суду Турецької Республіки.

Стосовно позовної вимоги, яка полягає у визнанні факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з травня 2015 року по грудень 2024 р., суд роз`яснює наступне.

Згідно ж до вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження, це вид непозовного провадження цивільного судочинства, в порядку якого встановлюється наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи а підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Отже суд зазначає, що позивачка з вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має звертатись за місцем своєї реєстрації у порядку окремого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст..42 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 2, 5, 12, 15, 13, 19, 186, 258, 259, 263, 264, 352, 447 ЦПК України, СУД

ВИРІШИВ:

У відкритті провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визначення частки у спільному майні відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.