Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. Справа138/1009/25

Провадження2/153/239/25-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №138/1009/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2025 року за вхід.№3024 до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа №138/1009/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі, розгляд призначено на 17 червня 2025 року з повідомленням, однак без виклику сторін.

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 68299.54 грн., а також стягнути судові витрати пов`язані з розглядом даної справи та розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01.07.2024 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між позивачем та відповідачем було укладено Договір №482824 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку. Даний договір було підписано клієнтом цифровим власноручним підписом, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 у відповідності до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано Договір шляхом накладення кваліфікованої електронної печатки уповноваженого представника банку. 01.07.2024, згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, текст розміщено на сторінці банку за посиланням https://ideabank.ua/sites/default/files/2024-08/DKBOFO_04.04.2024.pdf, між банком та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С-001-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (ОТР-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідачем було введено на інтерфейсі власного мобільного пристрою з фінансового номеру в мобільному додатку О.Bank 2.0. СМС-повідомлення (ОТР-пароль, отриманий від Банку з альфа імені «IdeaBank»), що був повідомлений (шляхом введення в мобільному додатку O.Bank 2.0.) банку клієнтом після його автентифікації. Також, у Договорі визначено номер мобільного номера НОМЕР_1 в якості фінансового номера відповідача. Також, укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, йому оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адреcoю www.ideabank.ua та як йому роз`яснені, зрозумілі та з якими відповідач згідний. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку ОСОБА_1 . У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.01.2025. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в 30 денний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк» будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір банку. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, тому позивач змушений звернутися за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду.

16 травня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

30 травня 2025 за вхід. №3316 від представника позивача надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду, у зв`язку з тим, що після подання АТ «Ідея Банк» позовної заяви відповідачем було сплачено кошти на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором, що була заявлена до стягнення в суді, у зв`язку з чим станом на 23.05.2025 сума боргу ОСОБА_1 за вказаним вище Кредитним договором становить 43299,54 грн., що складається з наступного: прострочений борг 24968,60 грн.; прострочені проценти 18330,94 грн. У зв`язку з вище викладеним позивач вважає за можливе залишити позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у розмірі 25000,00 грн. за Кредитним договором без розгляду. Натомість, решту позовних вимог АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 43299,54 грн. та 3028,00 грн. судового збору підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подав, хоча про день розгляду справи повідомлявся належним чином, на підтвердження чого у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення вих..№781, в якому стоїть відмітка про отримання 24.05.2025 (а.с.63).

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.3 зворотній бік), заява позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду (а.с.64-65).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.58-60), залишення частини позовних вимог без розгляду, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів: копії публічної пропозиції АТ «Ідея банк» (а.с.6-17); правил надання послуг (а.с.18-24); копії протоколу перевірки фотографій клієнта при проведенні повної дистанційної ідентифікації (а.с.25); анкети клієнта при реєстрації в програмному комплексі (а.с.26); протоколу перевірки підписів клієнта (а.с.27); копії договору №482824 про використання електронного підпису від 01.07.2024 (а.с.28); копії протоколу №482824 від 01.07.2024 (а.с.29); копії угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки №С-001-0 від 01.07.2024 (а.с.30-33); копії паспорту споживчого кредиту (а.с.34-35); копії протоколу №С-001-0 від 01.07.2024 (а.с.36); копії договору надання послуг №01/01122020 від 01.12.2020 (а.с.37-38); копії витягу з реєстру відправлених СМСповідомлень за липень 2024 (а.с.39), судом встановлено, що ОСОБА_1 було ознайомлено з умовами надання кредиту АТ «Ідея Банк», проведено ідентифікацію відповідача, погоджено та укладено кредитний договір, згідно якого банк зобов`язувався та надав відповідачеві кредит, а відповідач зобов`язався повернути надані кошти та відсотки за користування кредитом, документи підписані електронним підписом відповідача та надіслані на електронну адресу відповідача.

Із копії виписки по рахунку клієнта з 04.07.2016 по 03.03.2025 (а.с.40) судом встановлено, що 01.07.2024 ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 50000.00 грн. яким він користувався.

Із копії довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №С-001-0 від 01.07.2024 (а.с.41) судом встановлено, що заборгованість по кредитному договору станом на 03.03.2025 складається із: 49968,6 грн. прострочений борг; 18330.94 грн. прострочені проценти, загальна заборгованість 68299,54 грн.

Із копії вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с.42) судом встановлено, що 07.01.2025 за вих..№12.4.2/ С-001-0 на адресу ОСОБА_1 АТ «Ідея Банк» направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань.

Доказів, які б спростовували правильність наданої банком довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом.

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачеві були надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених в угоді про відкриття Кредитної лінії, відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що після підписання угоди про відкриття Кредитної лінії, відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно Тарифів. Окрім того, встановлено, що відповідач лише під час розгляду справи в суді, частково погасив заборгованість у сумі 25000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що кредитний договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку була укладена угода про відкриття Кредитної лінії в електронній формі, на підставі якої між ними виникли відповідні кредитні правовідносини.

Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18).

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи зі змісту ст.22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів України» документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер.

Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04вересня 2024 року у справі №426/4264/19.

Матеріали справи містять виписку по рахунку та довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено про те, що тіло кредиту за договором від 01.07.2024 складає 50000 грн., яким позивач користувався.

Тобто, суду позивачем надано докази видачі відповідачеві кредитних коштів у сумі 50000 грн. 01 липня 2024 року.

Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту на загальну суму 43299.54 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №4433245 від 13.03.2025, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 3028.00 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 3028.00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (Код ) заборгованість за кредитним договором №С-001-0 від 01.07.2024 у сумі 43299 гривень 54 копійки, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 гривень, а всього 46327 (сорок шість тисяч триста двадцять сім) гривень 54 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк