Провадження № 2/127/2188/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Конончук І.В.,

з участю представника позивача - адвоката Лунегова О.О.,

представника відповідача Роя В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому просив суд визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3248, вчинений 22.04.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений без правових підстав, зокрема, заборгованість за кредитним договором не є безспірною, виконавчий напис вчинено без попереднього направлення стягувачем будь-якої письмової вимоги та з пропуском строку, в межах якого могло бути вчинено вказаний виконавчий напис.

Позов обгрунтований тим, що 12.01.2006 між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №SАМDN422 на підставі якого він отримав 5000 дол. США, 13,2% річних для споживчих цілей в строк дії кредитної картки. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/35601/13-ц від 02 грудня 2013 року стягнуно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9738 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового повідомлення НБУ від 16.07.2013 року складає 77839,55 грн., яка складається з: - 5000,00 дол. США заборгованості за кредитом; - 5589,56 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом; - 400,00 грн. заборгованість по комісії; а також судовий збір у сумі 878,40 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у сумі 10000,00 грн. Стягнуно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати на правову допомогу в сумі 3200,00 грн.

22.04.2016 був вчинений виконавчий напис за №3248, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на підставі якого стягнуто кошти із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» у сумі 391301,30 грн. за період з 12.06.2006 по 01.03.2016 за кредитним договором №SАМDN422 від 12.01.2006. Таким чином, банк вчиненим виконавчим написом повторно притягнув позивача до відповідальності шляхом стягнення з позивача кредитних коштів за одним і тим же кредитним договором, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лунегов О.О. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Судові витрати просив залишити за позивачем. Заперечив щодо застосування строків позовної давності, оскільки про існування виконавчого напису від 22.04.2016 позивач дізнався лише 11.04.2022 під час перетину державного кордону.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Рой В.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволені позову. Суду пояснив, що зобов`язання за кредитним договором №SАМDN422 від 12.01.2006 позивачем не виконано. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом, тому просив застосувати строк позовної давності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу в її відсутність.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 12.01.2006 між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №SAMDN0422 (а.с. 104-106). Крім того вказане підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 25.04.2025 (а.с.96).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2013 (справа №202/35601/13-ц) стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 9738 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового повідомлення НБУ від 16.07.2013 року складає 77839,55 грн., яка складається з: 5000,00 дол. США заборгованості за кредитом; 5589,56 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом; 400,00 грн. заборгованість по комісії, а також стягнуто судовий збір у сумі 878,40 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у сумі 10000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» витрати на правову допомогу в сумі 3200,00 грн. Вказане рішення суду набуло чинності 12.12.2013 (а.с. 40-44).

22.04.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис №3248, яким запропоновано стягнути грошові кошти з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором №SAMDN0422 від 12.01.2006 у розмірі 14379,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.03.2016 - 389601,31 грн., з яких:залишок заборгованості за кредитом у сумі - 5000,00 дол. США, заборгованість за відсотками у сумі - 9031,20 дол. США, комісія - 347,49 дол. США. Витрати пов`язані з вчинення виконавчого напису 1700 грн. Строк, за який проводиться стягнення 10 років 1 місяць вісімнадцять днів, а саме з 12.01.2006 по 01.03.2016 (а.с. 18).

З відповіді 1-ого міського відділу в м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області від 25.02.2021 вбачається, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно документований паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 1-им МВ у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області (051 орган що видав) від 13.08.2020, взамін попереднього паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області від 11.10.2014 у зв`язку із уточненням написання прізвища з « ОСОБА_5 ». Вказаний паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 1-им МВ у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області (051 орган що видав) від 13.08.2020 є дійсним документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (а.с. 22).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.07.2016 у справі №209/2614/16ц подання Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Добридніка С.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 - задоволено. Тимчасово обмежено боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - до моменту фактичного виконання виконавчого напису нотаріуса №3248 від 22 квітня 2016 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк суми боргу в розмірі 391301 гривень 31 копійок (а.с. 35-36).

При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 внесено зміни до зазначеного вище переліку документів. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом з назвою: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, у пункті 2 переліку вказано на можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі та встановити і зазначити про це у рішенні, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17).

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2013 (справа №202/35601/13-ц) стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 9738 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового повідомлення НБУ від 16.07.2013 року складає 77839,55 грн., яка складається з: 5000,00 дол. США заборгованості за кредитом; 5589,56 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. заборгованість по комісії, а також стягнуто судовий збір у сумі 878,40 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у сумі 10000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» витрати на правову допомогу в сумі 3200,00 грн.

22.04.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис №3248, яким запропоновано стягнути грошові кошти з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором №SAMDN0422 від 12.01.2006 у розмірі 14379,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.03.2016 - 389601,31 грн., з яких:залишок заборгованості за кредитом у сумі - 5000,00 дол. США, заборгованість за відсотками у сумі - 9031,20 дол. США, комісія - 347,49 дол. США. Витрати пов`язані з вчинення виконавчого напису 1700 грн. Строк, за який проводиться стягнення 10 років 1 місяць вісімнадцять днів, а саме з 12.01.2006 по 01.03.2016.

Отже, вказані вище обставини та надані докази свідчать про те, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису від 22.04.2016 заборгованість позивача за кредитним договором №SAMDN0422 від 12.01.2006 не була безспірною, оскільки до вчинення виконавчого напису рішенням суду вже було стягнуто повністю тіло кредиту та нараховані відсотки за кредитним договором №SAMDN0422 від 12.01.2006, зокрема.

Таким чином, виконавчим написом нотаріуса від 22.04.2016 фактично позивача було притягнуто до подвійної цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання кредитного зобов`язання.

З урахуванням викладеного, слід дійти до висновку, що надані ПАТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу документи, не підтверджували безспірність вимог стягувача. Крім того, позивач не визнає вказану у виконавчому написі нотаріуса заборгованість.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Щодо пропуску строку позовної давності слід зазначити наступне.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У ч. 1 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто строки, передбачені статтею 257 ЦК України (загальна позовна давність) продовжено на строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року відмінено з 24 год 00 хв 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

При цьому, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із даним позовом.

Крім того, позивач зазначає, що вперше йому стало відомо про наявність виконавчого напису нотаріуса №3248, вчиненого 22.04.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М., лише 11 квітня 2022 року під час перетину ним державного кордону України. Відповідно до рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України від 11.04.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України у звязку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.07.2016 у справі №209/2614/16ц (а.с. 31-33).

З даним позовом до суду позивач звернувся 11.04.2025, тобто в межах строку загальної позовної давності.

Суд, враховуючи факт продовження загального строку позовної давності визначеного статтею 257 ЦК України, внаслідок введення карантину (п.12 Перехідних положень ЦК України), а згодом воєнного стану (п.19 Перехідних положень ЦК України), а також те, що позивач про наявність виконавчого напису нотаріуса №3248 дізнався лише 11.04.2022 під час перетину кордону, вважає, що загальний строк позовної давності позивачем не пропущено при зверненні до суду із даним позовом.

З урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню.

За клопотанням представника позивача судові витрати з відповідача не стягувати.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 15, 16, 18, 546, 547, 626, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 263-265, 273-279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3248 від 22.04.2016, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в загальному розмірі 14379,19 доларів США.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ.

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, адреса: вул. Центральна, 6/9, м. Дніпро.

Повний текст рішення суду складено 13.06.2025.

Суддя: