Справа № 950/3008/24
Провадження № 2/950/78/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, у приміщенні суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 у якому просить визнати його батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоїти ОСОБА_5 його прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та внести зміни у свідоцтво про його народження, зазначивши його батьком дитини, змінити прізвище з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 », по-батькові зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_3 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наразі позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . До 21.04.2004 його дружина перебувала у шлюбі з відповідачем - ОСОБА_5 , який було зареєстровано 24.02.1990, а розірвано 21.01.2004.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_5 . На момент його народження ОСОБА_2 проживала в с. Боромля, Тростянецького району. При реєстрації дитини батьком було записано ОСОБА_5 , оскільки в паспорті ОСОБА_2 була відмітка про їх шлюб з ОСОБА_5 , а про розірвання такого шлюбу їй не було відомо.

На момент зачаття дитини позивач мав кілька зустрічей з ОСОБА_2 , а про те, що це його син він дізнався лише в квітні 2024 року. Позивач зазначає, що фактично відповідач не є батьком дитини, що не справедливо, позначається на інтересах дитини. Перебуваючи на службі в ЗСУ позивач хоче щоб син носив його ім`я та по батькові, а у випадку його смерті був його спадкоємцем.

Ухвалою від 01.10.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 25.11.2024 відмовлено у визнанні відповідачем позовних вимог як підстави для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Ухвалою від 25.11.2025 судом призначено молекулярно-генетичну експертизу методом ДНК аналізу. Ухвалою від 14.04.2025 провадження у справі поновлено після надходження висновку експерта.

Ухвалою від 07.05.2025 до участі у розгляді справи залучено ОСОБА_5 .

Ухвалою від 26.05.2025 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи.

У судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_4 підтримав. Також зазначив, що відповідачем у справі є ОСОБА_3 оскільки він записаний батьком дитини, що сталося через збіг обставин за яких він розірвав шлюб із третьою особою, а вона не знаючи про це та маючи штамп у паспорті, звернулась до органу реєстрації, який і провів реєстрацію відповідача як батька дитини.

Відповідач відзиву на позов не подавав, у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував з тих підстав, що ніколи не вважав себе батьком цієї дитини. Із ОСОБА_2 вони дійсно перебували у шлюбі, мали спільних дітей батьківських прав щодо яких ОСОБА_2 була згодом позбавлена. Шлюб між ними розірвано давно. Про народження дитини вона йому говорила телефоном, а також повідомляла про те, що син «записаний» на нього. На той час вони вже близько восьми років не проживали разом, а тому незрозуміло чому він записаний батьком.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зазначила, що з відповідачем вони припинили спілкуватися у 1996 році. З позивачем познайомились у Києві де вони кожен окремо працювали. Згодом народила від нього дитину - ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Боромлянської сільської ради Тростянецького району, актовий запис від 12.05.2010 № 13. Батьком дитини зазначено ОСОБА_3 (а.с. 7).

Як свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 , відомості про батька записані на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України (а.с. 34).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

В той же час, відділом реєстрації актів цивільного стану Лебединського районного управління юстиції Сумської області проведено реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 21.01.2004 зроблено запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва Серії НОМЕР_2 , яке отримав ОСОБА_3 (а.с. 84).

Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, наявний актовий запис про шлюб від 24.02.1990 № 05, шлюб розірвано на підставі «рішення Лебединського місцевого суду № 2-209-2001 від 18.05.2001» (а.с. 31-33).

Згідно з висновком № СЕ-19/119-24/20150-БД, складеним експертом Сумського НДЕКЦ 01.04.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність походження ДНК-профілів цих осіб від батька та її дитини становить не менше ніж 99,55 % (а.с. 58-67).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Однак у даному випадку дитина не могла походити від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , оскільки шлюб між ними було розірвано задовго до народження ОСОБА_5 (у 2001 році), а тому ОСОБА_3 не міг бути записаний батьком.

Слід зазначити, що перш за все про походження дитини від іншого чоловіка було достовірно відомо саме ОСОБА_2 , питання про наявність формального шлюбу або «штампу» в паспорті при цьому було другорядним. А тому зазначаючи батьком дитини при реєстрації її народження, ОСОБА_2 діяла недостатньо добросовісно.

При цьому на підставі висновку експерта судом достовірно встановлено, що вірогідність батьківства ОСОБА_4 по відношенню до дитини - ОСОБА_5 складає не менше 99,55 %.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.08.2020 у справі № 478/690/18, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Таким чином в межах даної справи суд вважає доведеним факт батьківства ОСОБА_4 по відношенню до дитини - ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.

Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 147 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. По батькові дитини визначається за іменем батька.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 СК України за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 149 СК України дитина, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє по батькові за згодою одного з батьків, якщо другий з батьків помер, визнаний безвісно відсутнім, оголошений померлим, визнаний обмежено дієздатним, недієздатним, позбавлений батьківських прав стосовно цієї дитини або якщо відомості про батька (матір) дитини виключено з актового запису про її народження, або якщо відомості про чоловіка як батька дитини внесені до актового запису про її народження за заявою матері.

Відповідно до п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п. 2.16.4 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно з зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи викладене вище, оскільки факт батьківства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5 підтверджується відповідними доказами, останній не заперечував проти зміни як його прізвища так і по батькові, вимоги ОСОБА_4 в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, оскільки останній не був та не міг бути батьком дитини (як біологічно так і формально) з огляду на народження останнього після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та обізнаність останньої про зазначений факт, а тому ОСОБА_3 не є належним відповідачем у даній справі і не може нести наслідки свого залучення до розгляду даної справи зокрема у виді відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання батьківства - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 13 про народження ОСОБА_5 , складеного виконкомом Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області 18.05.2010, а саме: зазначити батьком дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України); змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 », по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.06.2025.

Суддя Вадим КОСОЛАП