Номер провадження: 22-ц/813/221/25
Справа № 522/6732/21
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.

за участю секретаря Булацевської Я.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі акціонерного товариства «УкрСиббанк», акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3

треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката Селіванова Сергія Анатолійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс», адвоката Бойко Анни Володимирівни в інтересах акціонерного товариства «УкрСиббанк», адвоката Ковалевського Євгена Володимировича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Абухіна Р.Д., у приміщенні того ж суду,

по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами,

за позовом третьої особи ОСОБА_5 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк»(далі-АТ«УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк»(далі-АТ «Дельта Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс»(далі-ТОВ «Укрдебт плюс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс» (далі-ТОВ «ФК «Астер-Фінанс»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, в якому просив:

- визнати недійсним іпотечний договір від 22 вересня 2006 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним іпотечний договір від 27 липня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(далі АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №6724080 від 12 жовтня 2013 року та скасувати рішення № 44311836 державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Ковач В.П. від 29 листопада 2018 року про скасування реєстраційної дії іпотеки (запис про іпотеку за №2850911 (спеціальний розділ) - (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 5388611 від 30 липня 2007 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ) запис про заборону № 2850658 (спеціальний розділ) - (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5380103 від 27 липня 2007 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ), щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 27 липня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №2556;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. про державну реєстрацію іншого речового права № 6722896 від 12 жовтня 2013 року та скасувати рішення №44312613 державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Ковач В.П. від 29 листопада 2018 року про скасування реєстраційної дії іпотеки (запис про іпотеку за №2850326 (спеціальний розділ) - (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 3775872 від 22 вересня 2006 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ) запис про заборону №2849878 (спеціальний розділ) - (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3775790 від 22 вересня 2006 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ), щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 22 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. та зареєстровано в реєстрі за №3743;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», в частині відчуження права вимоги за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року;

- визнати недійсним договір №2244/К про відступлення права вимоги від 13 травня 2020 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. та ТОВ «Укрдебт плюс», в частині відчуження права вимоги за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс»;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс».

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є іпотекодержателем за іпотечним договором від 10 лютого 2021 року, за яким ОСОБА_5 є іпотекодавцем. Предметом іпотеки за цим договором є:

- нежитлова будівля, загальною площею 1004,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлова будівля, загальною площею 852,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» після набуття статусу нового іпотекодержателя за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року (внаслідок укладення оспорюваних договорів про відчуження права вимоги за іпотечними договорами) розпочало вживати дії, направлені на визнання нежитлової будівлі, загальною площею 1004,7кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та нежитлової будівлі, загальною площею 852,6кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в якості предмета іпотеки за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року та задоволення грошової вимоги за рахунок вказаного майна.

Зазначені обставини вказують на невизнання ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» права позивача на пріоритетне задоволення своїх вимог за рахунок майна, яке перебуває у іпотеці позивача.

Тому іпотечний договір від 22 вересня 2006 року та іпотечний договір від 27 липня 2007 року є недійсними, з огляду на відсутність у первинних іпотекодавців права на передачу нерухомого майна в іпотеку у зв`язку із чим вказані договори забезпечення та наступні договори із відчуження права вимоги за іпотечними договорами є недійсними, а дії ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» грубо порушують права та законні інтереси позивача як іпотекодержателя за іпотечним договором від 10 лютого 2021 року(т.1а.с.1-14,112-124).

30 липня 2021 року ОСОБА_5 до суду в рамках справи № 522/6732/21 подано позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до АТ «УкрСиббанк», АТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт плюс», ТОВ «ФК «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, в якій він просив:

-визнати недійсним іпотечний договір від 22 вересня 2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

-припинити іпотеку за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку за №2850326 (спеціальний розділ) щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №2849878, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, внесеного щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 22 вересня 2006 року;

-визнати недійсним іпотечний договір від 27 липня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

-припинити іпотеку за іпотечним договором від 27 липня 2007 року та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку №2850911 (спеціальний розділ) щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №2850658, вид обтяження заборона на нерухоме майно, який внесено щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі, загальною площею 640,7кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі іпотечного договору від 27 липня 2007 року;

-визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», в частині відчуження права вимоги за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року;

-недійсним договір № 2244/К про відступлення права вимоги від 13 травня 2020 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. та ТОВ «Укрдебт плюс», в частині відчуження права вимоги за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року;

-визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс»;

-визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс».

Позовні вимоги третьої особи обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 є законним власником нерухомого майна:

-нежитлової будівлі, загальною площею 1004,7кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлової будівлі, загальною площею 852,6 кв..м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» після набуття статусу нового іпотекодержателя за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року (внаслідок укладення оспорюваних договорів про відчуження права вимоги за іпотечними договорами) розпочало вживати дії, направлені на звернення стягнення на нежитлові будівлі, загальною площею 1004,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 та нежитлові будівлі, загальною площею 852,6кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в якості предмета іпотеки за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року для задоволення своїх грошових вимог.

ОСОБА_5 не був стороною за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року, не передавав належне йому нерухоме майно у іпотеку банку, або будь-якій іншій юридичній особі, але іпотечний договір від 22 вересня 2006 року та іпотечний договір від 27 липня 2007 року є недійсними, з огляду на відсутність у первинних іпотекодавців права на передачу нерухомого майна в іпотеку у зв`язку із чим вказані договори забезпечення та наступні договори із відчуження права вимоги за іпотечними договорами є недійсними.

Дії ТОВ «ФК «Астер-Фінанс», зокрема пред`явлення позову до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, грубо порушують права та законні інтереси як власника нерухомого майна, з огляду на те, що належне йому на праві власності нерухоме майно не має жодного відношення до предмета іпотеки за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27липня 2007 року.

Станом на набуття ОСОБА_5 права власності на вказане майно у державному реєстру речових прав на нерухоме майно були відсутні записи про обтяження майна, окрім як за іпотечним договором від 10 лютого2021 року, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ..

Якщо судове рішення від 16 червня 2006 року скасовано ухвалою Апеляційного суду від 21 травня 2008 року, а в подальшому позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 залишено без розгляду, а записи про право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вилучені із державного реєстру, тому судовий акт не породжує жодних правових наслідків з моменту його укладання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2019 року у справі №643/9788/13.

Тому ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не були власниками вказаного майна, яке ними передано в іпотеку, оскільки тільки власник майна відповідно до ст.5 Закону України «Про іпотеку» може передати майно в іпотеку(т. 2 а.с. 56-72).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», АТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт плюс», ТОВ «ФК «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами задоволено в повному обсязі.

Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_5 до АТ «УкрСиббанк», АТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт плюс», ТОВ «ФК «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним іпотечний договір від 22 вересня 2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., який зареєстровано в реєстрі за №3743.

Визнано недійсним іпотечний договір від 27 липня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., який зареєстровано в реєстрі № 2556.

Припинено іпотеку за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та вилучено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку за №2850326 (спеціальний розділ) щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013р.: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 3775872).

Вилучено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №2849878, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, внесеного щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 22 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., який зареєстровано в реєстрі №3743. (відомості про реєстрацію до 01 січня 2013року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3775790).

Припинено іпотеку за іпотечним договором від 27 липня 2007 року та вилучено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку №2850911 (спеціальний розділ) щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013року: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 5388611).

Вилучено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №2850658, вид обтяження заборона на нерухоме майно, який внесено щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі, загальною площею 640,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі іпотечного договору від 27 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., що зареєстровано в реєстрі за №2556 (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5380103).

Скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 6724080 від 12 жовтня 2013 року та скасовано рішення №44311836 державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Ковач В.П. від 29 листопада 2018 року про скасування реєстраційної дії іпотеки (запис про іпотеку за №2850911 (спеціальний розділ)-(Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 5388611 від 30 липня 2007 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ) запис про заборону №2850658 (спеціальний розділ)-(Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:5380103 від 27липня 2007 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ), щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 27 липня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за реєстром № 2556.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. про державну реєстрацію іншого речового права №6722896 від 12 жовтня 2013 року та скасовано рішення №44312613 державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Ковач В.П. від 29 листопада 2018 року про скасування реєстраційної дії іпотеки (запис про іпотеку за №2850326 (спеціальний розділ)- (Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 3775872 від 22 вересня 2006 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ) запис про заборону №2849878 (спеціальний розділ)-(Відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:3775790 від 22 вересня 2006 року, реєстратор: Одеський міський нотаріальний округ), щодо нерухомого майна: нежилої будівлі, загальною площею 640,7кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 22 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстром № 3743.

Визнано недійсним договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., за реєстрами №2949, 2950, в частині відчуження права вимоги за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року, що укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Визнано недійсним договір №2244/К про відступлення права вимоги від 13 травня 2020 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. та ТОВ «Укрдебт плюс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстром №683, в частині відчуження права вимоги за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 року, що укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстром № 2313.

Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстром № 2314(т.3а.с.86-105).

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник АТ «УкрСиббанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ..

В апеляційній скарзі апелянт наводить наступні доводи та зазначає, що:

- висновок суду про те, що скасування рішення від 16 червня 2006 року по справі № 2-3310/06 як незаконного, свідчить, що на момент укладення іпотечного договору від 22 вересня 2006 року та іпотечного договору від 27 липня 2007 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не мали права реалізовувати правомочності власників нежитлової будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 шляхом розпорядження спірним майном у вигляді його передачі в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» є безпідставними, оскільки зазначені обставини не мають жодного відношення до поновлення становища ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що існувало до укладення іпотечних договорів, так як вказані особи не мали жодного права, інтересу, які б мали захищатися законом, у відношенні до майна, що було передано в іпотеку банку, саме на момент вчинення іпотечних договорів;

- іпотечні договори укладалися у 2006 та 2007 роках, а право ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , щодо якого пред`явлено вимогу про судовий захист, виникло лише у 2021 році, тому не існувало права у вказаних осіб станом на 2006 та 2007роки, яке існувало до укладення правочину (іпотечних договорів) з порушенням умов необхідних для чинності правочину, як того вимагає ст. 203 ЦК України;

- судом не досліджено питання, чи мав ОСОБА_1 та ОСОБА_5 будь- яке відношення взагалі до нерухомого майна загальною площею 640,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було передано в іпотеку Банку, адже будь-яких правовстановлюючих документів на підтвердження вказаного матеріали справи не містять, натомість позовні вимоги стосуються майна, іншого за площею, яке знаходиться за іншою адресою ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 );

- на момент вчинення іпотечних договорів власниками майна були саме ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які мали у розпорядженні всі належним чином оформлені правовстановлюючі документи на майно, їх право власності на майно було зареєстровано в порядку, визначеному законом. Рішення про скасування права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на предмет іпотеки було ухвалено пізніше - у 2008 році, таким чином, застосовуючи положення ст.203 ЦК України, на момент укладення іпотечних договорів іпотекодавці були законним власниками предмета іпотеки, а тому оскаржувані іпотечні договори укладені у повній відповідності до вимог чинного законодавства;

- предметом іпотеки є нерухоме майно загальною площею 640,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а предметом іпотеки за договорами, укладеними між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , на які посилається останній, є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

- матеріалами справи фактично не підтверджено, що ОСОБА_5 має будь-яке відношення до предмету іпотеки, водночас, якщо це майно одне і теж, тоді іпотека має розповсюджуватися на нового власника відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про іпотеку»;

- така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі №161/6253/15;

- іпотечні договори, укладені в забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_4 не втратили чинність, є дійсними, оскільки зобов`язання мають виконуватися належним чином (ч.1 ст.526 ЦК України).

- усі обставини, на які ОСОБА_1 та ОСОБА_5 посилаються у позовних заявах, свідчать про протиправність дій з боку вказаних осіб, і також з боку боржника ОСОБА_4 - з метою уникнення виконання кредитних зобов`язань;

- у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2021 року у справі №295/6177/19, зазначено «Договори, направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п.6ст.3ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч.3 ст.13 ЦК України) є недійсними...укладення такого договору направлено на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно...»;

- Верховний Суд в цій постанові вказав, що будь-який правочин вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства(т.3а.с.111-124).

В апеляційній скарзі та у доповненнях до апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ..

Зокрема, апелянт наводить наступні доводи та зазначає, що:

- із позовної заяви та позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, предметом договору іпотеки від 10 лютого 2021 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 право вимоги за яким в подальшому було переуступлене ОСОБА_1 , є нежитлова будівля що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

- за договором іпотеки від 22 вересня 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- суд першої інстанції взагалі не досліджував тотожність приміщень за різними адресами, а саме АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , пославшись на те, що це не має визначального значення для вирішення справи;

- іпотечне майно за іпотечними договорами від 22 вересня 2006 року та від 27 липня 2007року передано в іпотеку у проміжок часу, коли судове рішення, яке надавало підстави для цього та набрало законної сили, було чинним. І навіть подальше скасування цього судового рішення не змінює факт законності іпотеки та законності переходу її права;

- виключення відомостей про право власності на спірну нерухомість з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення, яке сталося лише 22 квітня 2009 року, тобто більш ніж через два року з моменту укладення оспорюваних правочинів, та майже року з моменту скасування Апеляційним судом Одеської області рішення Суворовського районного суду м.Одеси, є не правовим наслідком такого рішення, а фактичною дією, учиненою на підставі цього рішення;

- якщо в реєстрі не було відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень, особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала й не мала знати про наявність таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17;

- заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року(справа №522/14079/13) стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 694 300,67 грн. та судові витрати в рівних частках у розмірі 3561 грн.;

- 17 лютого 2021 року ухвалою Приморського районного суду м.Одеси по справі № 522/14079/13 замінено стягувача ТОВ «Укрдебт плюс» на правонаступника ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 02 серпня 2016 року по справі №522/14080/13 позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 03 липня 2018 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02 серпня 2016 року змінено в частині стягнення заборгованості.

- стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 27 липня 2007 року в загальній сумі 3990 959,89 грн.

- стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 27 липня 2007 року в загальній сумі 3 990 959,89 грн.;

- стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 27 липня 2007 року в загальній сумі 3 990 959,89 грн.;

- ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2021 року було замінено стягувача ТОВ «Укрдебт плюс» на правонаступника ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» по справі № 522/14080/13 за позовом ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором;

- Верховного Суд у постановах від 12 липня 2021 року по справі №562/482/20 та від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15, зазначив, що ухвалення судом рішення у справі про стягнення з боржника кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про визнання договорів факторингу та відступлення прав вимоги недійсними, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з боржника кредитної заборгованості;

- в рамках розгляду справ №522/14079/13 та №522/14080/13 щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами від 22 вересня 2006 року та від 27 липня 2007 року, право вимоги за якими було переуступлене на ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» та останнього визнано правонаступником (стягувачем) по справі №522/14079/13 та №522/14080/13, вже були дослідженні ті самі права вимоги, що унеможливлює визнання недійсними договорів переуступки права вимоги по цієї справі №522/6732/21, оскільки їх законність вже була встановлена при розгляді справ №522/14079/13 та №522/14080/13;

- позивач та третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору не є сторонами оспорюваних ними договорів про відступлення прав вимоги. Цими договорами не вирішувалося питання про їх права і обов`язки, а сама по собі наявність договорів про передачу прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами не змінює обсяг прав і обов`язків позивача та третьою особою, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору(т.3а.с.130-143,148-153).

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Укрдебт плюс» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ..

При цьому апелянт наводить наступні доводи та зазначає, що:

- як підставу для подачі позову ОСОБА_1 вказував, що він є іпотекодержателем за іпотечним договором від 10 лютого 2021 року, предметом іпотеки за яким є нежитлова будівля, загальною площею 852.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17;

- із ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 16 вересня 2021 року у справі № 522/2872/21, вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до суду та доводив, що ніякого відношення об`єкти нерухомого майна, що належать йому на праві власності - нежитлова будівля, загальною площею 1004,7кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ; - нежитлова будівля, загальною площею 852,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 не мають до об`єкте нерухомого майна, що є предметом іпотеки за іпотечними договорами, укладеними з ПАТ «Укрсиббанк», а саме: нежилі будівлі площею 640,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , тому є незрозумілим як за таких обставин, іпотечні договори, укладені ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 порушують права ОСОБА_5 , як власника нерухомого майна, яке як він зазначив має інші технічні характеристики та поштову адресу;

- під час укладення іпотеки саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 були власниками майна, набувши його у законному порядку, тому підстав у нотаріуса для відмови у посвідченні іпотечних договорів не було;

- Верховний Суд у постанові від 23 червня 2021 року у справі №537/3100/17 дійшов висновку, що визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину;

- судом не з`ясовано яким чином ОСОБА_9 набув право власності на об`єкти нерухомості -нежитлова будівля, загальною площею 1004,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлова будівля, загальною площею 852,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому суд зазначив, що питання тотожності майна, належного ОСОБА_5 та предметів іпотеки за оспорюваними правочинами не є предметами розгляду у цій справі та не має визначального значення для вирішення справи(т.3а.с.170-176).

Позиція учасників справи.

У відзиві АТ «УкрСиббанк» на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» просить апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посилаючись на обставини, які викладено в апеляційної скарзі(т.3а.с.189-197).

У поясненнях, які надано до апеляційного суду представник ТОВ «Укрдебт плюс» просив їх апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посилаючись на обставини, які викладено в апеляційної скарзі(т.3а.с.223-226).

У відзиві АТ «УкрСиббанк» на апеляційну скаргу ТОВ «Укрдебт плюс» представник АТ «УкрСиббанк» просить апеляційну скаргу ТОВ «Укрдебт плюс» задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посилаючись на обставини, які викладено в апеляційної скарзі(т.3а.с. 12-22).

Щодо явки сторін.

Сторони належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, до судового засідання з`явились представники сторін, що не перешкоджає перегляду рішення відповідно до ст. 372 ЦПК України .

Апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання представника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС» про відкладення, виходячи з того, що ним на підтвердження поважності не прибуття до судового засідання не надано будь яких доказів.

Таким чином, колегія суддів, вважає за можливе проводити судове засідання за наявною явкою.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позови, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2006 року по справі № 2-3310/06 як незаконного, свідчить про те, що на момент укладення іпотечного договору від 22 вересня 2006 року та іпотечного договору від 27 липня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мали права реалізовувати правомочності власників нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом розпорядження спірним майном у вигляді його передачі в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» у забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитними договорами.

Оскільки судом встановлено недійсність іпотечного договору від 22 вересня 2006 року та іпотечного договору від 27 липня 2007 року, з огляду на факт скасування ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2008 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2006 року по справі №2-3310/06, недійсними є і похідні договори відступлення права вимоги, у частині що стосуються відступлення права вимоги за недійсними договорами іпотеки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Колегію суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2006 року (справа №2-3310/06) задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 20 червня 2001 року в розмірі 750 000грн.

Також судом встановлено порядок виконання рішення суду в частині стягнення боргу шляхом визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності в рівних частках на нежилу будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 640,7кв.м., яка належить ОСОБА_4 (т.1 а.с.88).

22 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(далі- АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №000, згідно якого ОСОБА_4 надано кредитні кошти в іноземній валюті в розмірі 600 000 доларів США, із строком повернення до 22 вересня 2027 року (т.1а.с.20-24).

За договором про надання споживчого кредиту №00/2 від 22 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , позичальник ОСОБА_4 отримав кредитні кошти в сумі 11514грн.(т.1а.с.29-34).

Для забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 22 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та іпотекодавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за яким іпотекодацвці виступають майновими поручителями ОСОБА_4 .

Пунктом 1.1 іпотечного договору від 22 вересня 2006 року сторони визначили, що іпотекодавці передають в іпотеку нерухоме майно нежилу будівлю, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної власності в рівних частках. Іпотечний договір 22 вересня 2006 року посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. за реєстром №3743, а також накладено заборону відчуження, що зареєстровано в реєстрі заборон за № 427.

В абзаці 3 пункту 1.1. іпотечного договору від 22 вересня 2006 року сторони встановили, що предмет іпотеки є особистою приватною спільною частковою власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16 червня 2006 року(справа № 2-3310/06 2006 рік).

Пунктом 1.2. іпотечного договору від 22 вересня 2006 року встановлено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_4 за Договором про надання споживчого кредиту №000 від 22 вересня 2006року, та за Договором про надання споживчого кредиту № 00/2 від 22 вересня 2006 року(т.1а.с.35-37).

27 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого ОСОБА_4 надано кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 350 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ в сумі 1 767 500грн., із строком повернення кредиту до 27 липня 2017 року(т.1а.с.38-43).

Для забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 27 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за яким іпотекодавці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є майновими поручителями ОСОБА_4 .

Пунктом 1.1 іпотечного договору від 27 липня 2007 року сторони визначили, що іпотекодавці передають в іпотеку нерухоме майно - нежилу будівлю, загальною площею 640,7кв.м., що розташована у АДРЕСА_1 . Іпотечний договір 27 липня 2007 року посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за реєстром №2556, також накладено заборону відчуження, яка зареєстровано в реєстрі заборон за № 513.

В абз.1 п.1.2. іпотечного договору від 27 липня 2007 року сторони встановили, що іпотекою забезпечується і повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_4 , які виникають за кредитним договором №0 від 27 липня 2007 року.

Так, п.1.5.іпотечного договору від 27 липня 2007 року встановлено, що предмет іпотеки є власністю іпотекодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16 червня 2006 року(справа №2-3310/06, 2006 рік).

Пунктом 1.6.іпотечного договору від 27 липня 2007 року встановлено, що іпотекодавці свідчать, що предмет іпотеки до цього часу не є предметом іпотеки за іншими зобов`язаннями (крім іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., 22 вересня 2006 року за реєстром №3743), жодним способом не відчужений, у спорі та під арештом (забороною) не перебуває(т.1а.с.45-47).

Тобто, предмет іпотеки на момент укладення оспорюваних правочинів був особистою приватною спільною частковою власністю іпотекодавців - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16 червня 2006 року(справа №2-3310/06), яке було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18 липня 2006 року, реєстраційний номер запису 169 в книзі 54неж-104.

При цьому, 21 травня 2008 року Апеляційним судом Одеської області розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_10 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16 червня 2006 року, яким визнано право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на нежилу будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2008 року скасовано рішення від 16 червня 2006 року по справі № 2-3310/06 та справу передано на новий розгляд до суду(т.1а.с.89-90).

Після передачі справи на новий розгляд, Приморським районним судом м.Одеси від 23 грудня 2008 року у справі № 2-10/922/08 позовну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було залишено без розгляду. Записи про право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вилучені з державних реєстрів(т.1а.с.125).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2949, 2950. На підставі вказаного договору новим кредитором за зобов`язаннями по Договору про надання споживчого кредиту № 000 від 22 вересня 2006 року, Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 27 липня 2007 року став ПАТ «Дельта Банк»(т.1а.с.48- 70,т.2а.с.37-39).

На підставі договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, також були внесені зміни щодо іпотекодержателя предмета іпотеки. Новим іпотекодержателем за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року, іпотечним договором від 27 липня 2007 року став ПАТ «Дельта Банк».

13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. та ТОВ «Укрдебт плюс» укладено Договір №2244/К про відступлення права вимоги, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №000 від 22 вересня 2006 року, іпотечним договором від 22 вересня 2006 року, договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 липня 2007 року, іпотечним договором від 27 липня 2007 року. Договір №2244/К про відступлення права вимоги, посвідчений 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстром №683(т.1а.с.71-72).

ТОВ «Укрдебт плюс» набуло статусу нового кредитора та іпотекодержателя за договором про надання споживчого кредиту №000 від 22 вересня 2006 року, іпотечним договором від 22 вересня 2006 року, договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 липня 2007 року, іпотечним договором від 27 липня 2007 року.

15 грудня 2020 року між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» укладено Договір факторингу №2422686, за яким ТОВ «Укрдебт плюс» відступило право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 липня 2007 року до ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» (т.1а.с.15-17).

15 грудня 2020 року між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» укладено Договір факторингу №2422687, за яким ТОВ «Укрдебт плюс» відступило право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №000 від 22 вересня 2006 року доТОВ «ФК «Астер-Фінанс»(т.1а.с.73-75).

16 грудня 2020 року між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстром №2313, за яким ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» набуло статусу нового іпотекодержателя за іпотечним договором від 27 липня 2007 року(т.1а.с.18-19).

16 грудня 2020 року між ТОВ «Укрдебт плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстром №2314. Тобто, ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» набуло статусу нового іпотекодержателя за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року(т.1а.с.76-78).

При цьому ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №000 від 22 вересня 2006 року, іпотечним договором від 22 вересня 2006 року, договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 липня 2007 року, іпотечним договором від 27 липня 2007 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - іпотекодержателем за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року, який укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та за іпотечним договором від 27 липня 2007 року, який укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , предметом яких виступала нежила будівля, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ТОВ «ФК «Астер-Фінанс».

Тобто, предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 22 вересня 2006 року та іпотечного договору від 27 липня 2007 року є нерухоме майно - нежила будівля, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

10 лютого 2021 року між ТОВ «Зеніт Одеса»(продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 10 лютого 2021 року, за яким ОСОБА_5 придбав частку нежитлової будівлі загальною площею 1857,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. за реєстром №45. Продаж вчинена за 3562000грн.(т.2а.с.140-141).

Крім того, в цей день 10 лютого 2021 року між ТОВ «Зеніт Одеса»(продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 10 лютого 2021 року, за яким ОСОБА_5 придбав частку нежитлової будівлі загальною площею 1857,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. за реєстром№46. Продаж вчинена за 3562000грн.(т.2а.с.142-143).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10 лютого 2021 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на частину на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1857,3кв.м.(т.2 а.с.143).

10 лютого 2021 року між ОСОБА_5 (іпотекодавець) та ОСОБА_6 (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір згідно умов якого, забезпечуються вимоги ОСОБА_6 щодо виконання ОСОБА_5 зобов`язань за договором позики. Предметом іпотеки за іпотечним договором від 10 лютого 2021 року є нежитлова будівля, загальною площею 1857,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., за реєстром № 47(т.1а.с.80-85).

27 лютого 2021 року ОСОБА_6 (первісний іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (новий іпотекодержатель), уклали Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 10 лютого 2021 року, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., за реєстром № 100, за яким ОСОБА_1 набув статусу нового іпотекодержателя за іпотечним договором від 10 лютого 2021 року(т.1а.с.87).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Так, ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

При цьому ч.1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, ст.23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно із ч.1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у ч.2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься відповідний запис.

Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Встановлено, що 22 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №000, згідно якого ОСОБА_4 надано кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 600 000доларів США, із строком повернення до 22 вересня 2027 року(т.1а.с.20-24).

За договором про надання споживчого кредиту №00/2 від 22 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , позичальник ОСОБА_4 отримав кредитні кошти в сумі 11514грн.(т.1а.с.29-34).

27 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого ОСОБА_4 надано кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 350 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ в розмірі 1 767 500грн., із строком повернення кредиту до 27 липня 2017 року(т.1а.с.38-43).

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за вказаними кредитними договорами було укладено договори іпотеки між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 22 вересня 2006 року та 27 липня 2007 року.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року(справа №522/14079/13) стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 694 300,67 грн.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 03 липня 2018 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02 серпня 2016 року(справа №522/14080/13) змінено в частині стягнення заборгованості.

-стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 27 липня 2007 року в загальної сумі 3990 959,89 грн.

-стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 27 липня 2007 року в загальній сумі 3 990 959,89 грн.;

-стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 27 липня 2007 року в загальній сумі 3 990 959,89 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предмети іпотеки згідно іпотечного договору від 22 вересня 2006 року та іпотечного договору від 27 липня 2007 року є нерухоме майно - нежила будівля, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належали іпотекодавцям- ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16 червня 2006 року у справі № 2-3310/06, яке було скасоване ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2008 року, а в подальшому позов залишено без розгляду.

Разом з тим, ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» після набуття статусу іпотекодержателя за іпотечним договором від 22 вересня 2006 року та іпотечним договором від 27 липня 2007 було вжито дії, направлені на звернення стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 640,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка належали іпотекодавцям- ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на підставі рішення від 16 червня 2006 року.

Матеріалами справи підтверджено, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги стосовно предмету спору ОСОБА_5 є власником нежитлових будівель, загальною площею 1004,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлових будівель, загальною площею 852,6 квадратних метрів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст.15.16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового та майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

За змістом ст.ст.215,216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Ухвалюючи рішення у справі про визнання недійсним договору іпотеки за позовом особи, яка не була стороною оспорюваного договору, суд має з`ясувати характер цих правовідносин, наявність/відсутність порушеного права чи інтересу.

Вирішуючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції послався на те, що скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2006 року по справі № 2-3310/06 як незаконного, свідчить про те, що на момент укладення іпотечного договору від 22 вересня 2006 року та іпотечного договору від 27 липня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мали права реалізовувати правомочності власників нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом розпорядження спірним майном у вигляді його передачі в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк».

Однак, зазначені обставини не мають жодного відношення до поновлення становища ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що існувало до укладення іпотечних договорів, оскільки вказані особи не мали жодного права, інтересу, які б мали захищатися законом, у відношенні до майна, що було передано в іпотеку, саме на момент вчинення іпотечних договорів.

Як вбачається із змісту позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вони посилаються саме на майно, що було передано АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку, а не будь-яке інше, а саме - нежитлову нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що предметом іпотеки є нерухоме майно загальною площею 640,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а предметом іпотеки за договорами, укладеними між ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , на які посилається останній, є нежитлові будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що 10 лютого 2021 року між ОСОБА_5 (іпотекодавець) та ОСОБА_6 (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір згідно умов якого, забезпечуються вимоги ОСОБА_6 щодо виконання ОСОБА_5 зобов`язань за договором позики. Предметом іпотеки за іпотечним договором від 10 лютого 2021 року є нежитлова будівля, загальною площею 1857,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., за реєстром № 47(т.1а.с.80-85).

Згідно п.1.1.-а договору- позичальник зобов`язаний повністю повернути іпотекодержателю суму отриманої позики у строк до 09 лютого 2023 року включно до умов встановлених договором позики грошей від 10 лютого 2021 року. Сума позики складає 13 000 000грн.

Тобто, договір позики між сторонами укладено 10 лютого 2021 року, після того як банк надав кредитні кошти ОСОБА_4 та уклав із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договори іпотеки 22 вересня 2006 року та 27 липня 2007 року.

10 лютого 2021 року між ТОВ «Зеніт Одеса»(продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 10 лютого 2021 року, за яким ОСОБА_5 придбав частку нежитлової будівлі загальною площею 1857,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. за реєстром №45.Продаж вчинена за 3562000грн.(т.2а.с.140-141).

Згідно п.1.2. договору, нерухоме майно належить продавцю на праві приватної власності, зареєстровано в реєстру речових прав на нерухоме майно 25 листопада 2020 року, номер запису про право власності :39382621.

Крім того, в цей день 10 лютого 2021 року між ТОВ «Зеніт Одеса»(продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 10 лютого 2021 року, за яким ОСОБА_5 придбав частку нежитлової будівлі загальною площею 1857,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. за реєстром№46. Продаж вчинена за 3562000грн.(т.2а.с.142-143).

При цьому в матеріалах справи та в договорах купівлі-продажу між ТОВ «Зеніт Одеса» та ОСОБА_5 відсутні підстави набуття права власності ТОВ «Зеніт Одеса» на нежитлову будівлю загальною площею 1857,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27 лютого 2021 року між ОСОБА_5 (іпотекодавець) та ОСОБА_6 (іпотекодержатетль) укладено Договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., за реєстром №47.

Згідно Договору про внесення змін до іпотечного договору, сторони виклали п.2.1. іпотечного договору від 10 лютого 2021 року в редакції, згідно якої предметом іпотеки за договором виступає:

-нежитлова будівля, загальною площею 1004,7кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлова будівля, загальною площею 852,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., за реєстром № 99(т.1а.с.86).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10 лютого 2021 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на частину на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1857,3кв.м.(т.2 а..с.143).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 25 лютого 2021 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі від 10 лютого 2021 року між ТОВ «Зеніт Одеса» та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. за реєстром №45; договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі від 10 лютого 2021 року між ТОВ «Зеніт Одеса» та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І. О., за реєстром № 46; технічного паспорту від 24 лютого 2021 року, на нежитлову будівлю в АДРЕСА_1 та технічного паспорту від 24 лютого 2021 року, на нежитлову будівлю в АДРЕСА_2 , набув права власності на:

-нежитлову будівлю, загальною площею 1004,7кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлову будівлю, загальною площею 852,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.2а.с.144-159).

Тобто, станом на 24 лютого 2021 року на момент видачи технічних паспортів ОСОБА_5 набув права власності на:

-нежитлову будівлю, загальною площею 1004,7кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлову будівлю, загальною площею 852,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (т.2а.с.144-159).

Тобто, іпотечні договори укладалися у 2006 та 2007 роках, а право ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , щодо якого пред`явлено вимогу про судовий захист, виникло лише у 2021 році.

При цьому, розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що питання тотожності майна, належного ОСОБА_5 та предметів іпотеки за оспорюваними правочинами не є предметами розгляду у цій справі та не має визначального значення.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що предметом іпотеки Банку є нерухоме майно загальною площею 640,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що також вказано у скасованому рішенні суду від 16 червня 2006 року, а предметом іпотеки за договорами, укладеними між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , на які посилається останній, є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Тобто, нерухоме майно загальною площею 640,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 було статусом самостійного предмету іпотеки Банку та не стосується нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 852,6 кв.м. та АДРЕСА_2 , загальною площею 1004,7кв.м.

При цьому відповідні зміни до договорів іпотеки 22 вересня 2006 року та 27 липня 2007 року сторонами договору не вносилися щодо зміни розміру нерухомого майна та зміни адреси розташування предмета іпотеки.

10 лютого 2021 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на частину на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1857,3кв.м.

З огляду на викладене, матеріалами справи фактично не підтверджено, що ОСОБА_5 має будь-яке відношення до предмету іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 , водночас, якщо це майно одне і те ж, тоді іпотека має розповсюджуватися й на нового власника - відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Разом з тим, для вирішення спору та правильного застосування приписів ст.23 Закону України «Про іпотеку» необхідно встановити як співвідноситься предмет іпотеки з його частиною, та вартість предмета іпотеки з нерухомого майна, набутого позивачем.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17, скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду усіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення.

Втім, цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних правовідносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2021 року у справі №295/6177/19, в якій суд зазначив:, що договори, направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч.3 ст. 13 ЦК України) є недійсними.

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.

Слід зазначити, що усі обставини, на які ОСОБА_1 та ОСОБА_5 посилаються у позовних заявах, свідчать про протиправність дій з боку вказаних осіб, а також з боку боржника ОСОБА_4 - з метою уникнення виконання кредитних зобов`язань. На це вказують ціла низка укладених правочинів, скасування рішення, на підставі якого право власності на нерухоме майно належало іпотекодавцям, відразу, після укладення іпотечних договорів, наявність низки позовів, з майже тотожними вимогами та аналогічними справами.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» та даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа №522/5404/21 за позовом ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» до ОСОБА_5 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У рамках вказаної цивільної справи позивач ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» просить звернути стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 1004,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; та нежитлову будівлю, загальною площею 852,6кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2021 у справі №522/5404/21 за заявою ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 , заборонено здійснення реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна.

Згідно даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа №522/7254/21, за позовом ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», АТ «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Укрдебт Плюс», ТОВ «ФК «Астер-Фінанс», ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними.

Рішенням Приморського районного суд м. Одеси від 16 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договорів факторингу недійсними, відмовлено, проте рішення законної сили не набрало у зв`язку з його оскарженням.

Крім того, рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2016 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01 липня 2013 року по справі №522/14645/13 було скасовано.

Скасовуючи рішення, апеляційний суд Одеської області у тому числі зазначив, що договір іпотеки від 22 вересня 2006 року та всі договори про внесення змін та доповнень до нього, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не може бути визнано припиненим, так як в даному випадку, відповідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку", фактично відбулася заміна іпотекодавців за зазначеними вище іпотечними договорами.

Таким чином, оскаржувані іпотечні договори укладалися 22 вересня 2006 року та 27 липня 2007 року, договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» - 08 грудня 2011 року, договір про відступлення прав вимоги між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» - 13 травня 2020 року, а договір уступки між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» - 16 грудня 2020 року, в той час, як правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виникли лише 10 лютого 2021 року.

Тобто, на момент укладення будь-якого з оспорюваних правочинів - чи то іпотечних договорів, чи то договорів уступки прав вимоги, не існувало прав ні у ОСОБА_1 , ні у ОСОБА_5 щодо нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , що було прийнято АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк» в іпотеку, і доказів спростування цих обставин не надано ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_5 , оскільки нежитлові приміщення які їм належали мають іншій загальний розмір приміщення та іншу адресу розташування.

Крім того, звертаючись до суду із позовними вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мали посилання саме на майно, що було передано АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку, а саме - нежитлову нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів чи має майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , будь-яке відношення до майна, що передавалося АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідками задоволення позову має відбуватися поновлення (захист) майнових прав позивача або ж його інтереси можуть бути реалізовані, внаслідок чого він зможе набути прав. Проте заявлені у справі вимоги спрямовані не на відновлення прав позивача, оскільки вони стосуються зобов`язань, стороною яких позивач не є.

Відтак, відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача та третьої особи не доведені належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України.

У відповідності з вимогамич.6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах закону та не узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити, рішення суду скасувати, у позовах ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_5 слід відмовити.

Інші позовні вимоги є похідними від основної вимоги, а тому не підлягають задоволенню.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що ґрунтуються на нормах процесуального та матеріального закону, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовів.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в:

Апеляційні скарги адвоката Селіванова Сергія Анатолійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс», адвоката Бойко Анни Володимирівни в інтересах акціонерного товариства «УкрСиббанк», адвоката Ковалевського Євгена Володимировича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2021 року - скасувати.

У позові ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відмовити.

У позові третьої особи ОСОБА_5 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астер-Фінанс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечних договорів, договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова