Провадження №2/521/318/25
10 червня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з позовом до ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №05/09/2008/840-К/550. Відповідно до умов даного договору, Банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 131 835 доларів США 00 центів.
В подальшому було встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її спадкоємцем та правонаступником стала її мати ОСОБА_2 , яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем та правонаступником ОСОБА_2 став її син ОСОБА_1 .
На теперішній час відповідач, як єдиний правонаступник позичальниці, не виконує зобов`язання, чим завдається шкода кредитору. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість, з врахуванням вартості успадкованого майна, в розмірі 12 608,37 дол. США, а тому, ТОВ «Консалт Солюшенс», як правонаступник ПАТ «КБ «Надра» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» не з`явився, проте від нього надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки до судового засідання не сповістив, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02 вересня 2008 року між ВАТ «КБ Надра», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №05/09/2008/840-К/550. Відповідно до умов даного договору, Банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 131 835 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,29% річних, строком до 31 серпня 2018 року.
24 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрований в реєстрі № 125.
За змістом пункту 161 Додатку № 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_3 за кредитним договором № 05/09/2008/840-К/550 від 02 вересня 2008 року та іпотечним договором б/н від 02 вересня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., та зареєстрований в реєстрі за № 1221.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її спадкоємцем та правонаступником стала її мати ОСОБА_2 .
В ході розгляду справи стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем та правонаступником ОСОБА_2 став її син ОСОБА_1 , якого й було залучено як відповідача на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 28.05.2024.
Положення ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом.
З огляду на вищевказане, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ КБ «Надра» у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору № 05/09/2008/840-К/550 від 02 вересня 2008 року.
Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.
Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України у підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
За змістом ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Відповідно до ч.1 ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Таким чином ОСОБА_1 відповідає перед ТОВ «Консалт Солюшенс» за кредитним договором № 05/09/2008/840-К/550 від 02 вересня 2008 року в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину від боржника за кредитним договором, а саме ОСОБА_3 .
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 1998 р. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частинах належала квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .
В подальшому, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченому 27 вересня 2002 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Підгірняк О.А. спадкоємцями ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частинах стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Спадковим майном за даним свідоцтвом стала 1/3 частини трьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нефедовою Т.О. 02 липня 2013 р. спадкоємцем ОСОБА_3 стала ОСОБА_2 . Спадщина, на яку було видане свідоцтво складалась з частки у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В подальшому 17 травня 2014 р. ОСОБА_2 відчужила вищевказану квартиру, шляхом укладення договору дарування між нею та ОСОБА_5 . Відповідно до п.3 вказаного договору дар, що був предметом цього договору, був оцінений сторонами у 512 281,00 грн.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що після отримання свідоцтва про право на спадщину, у ОСОБА_2 виникли зобов`язання перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором №05/09/2008/840-К/550 у розмірі вартості земельної ділянки, яка була предметом забезпечення за цим договором, та у розмірі вартості успадкованої частини вищевказаної квартири, а саме в розмірі 256 140,50 грн. (512 281,00 грн : 2 = 256 140,50 грн.).
Оскільки квартира була відчужена ОСОБА_2 , а борг ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Надра» спадкоємцем погашено не було, то суд вважає, що ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 , також повинен відповідати перед кредитором ОСОБА_3 у розмірі вартості земельної ділянки, яка була предметом забезпечення за кредитним договором та отриманою у спадок від ОСОБА_2 земельною ділянкою, але у межах вартості відчуженої частини квартири, а саме в розмірі 256 140,50 грн.
Таким чином борг ОСОБА_1 перед ТОВ «Консалт Солюшенс» становить 513 916 грн. 00 коп. (432 489,00 грн + 81 427,00 грн), що в еквіваленті на день подання заяви про збільшення позовних вимог складало 12 608,37 дол. США.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України
Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 7 000,64 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями на зазначену суму.
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні
Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 263-265, 273, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13 червня 2025 року.

Суддя: Ю.В. Тополева