Провадження №2/359/1087/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У листопаді 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 29 січня 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з ОСОБА_1 договір позики №39996563, за яким ТОВ «Маніфою» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 4200 гривень 00 копійок строком на 30 днів, а саме до 28 лютого 2022 року, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день. ТОВ «Маніфою» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4200 гривень 00 копійок. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 4200 гривень 00 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 18982 гривень 48 копійок. Загальний розмір боргу за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року становив 23182 гривень 48 копійок. 2 листопада 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договір факторингу №02-11/2022, за яким ТОВ «Маніфою» відступило позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року. Станом на день пред`явлення позову відповідач не повернув борг за вказаним договором навіть частково. Тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року в розмірі 23182 гривень 48 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2024 року (а.с.83) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 грудня 2024 року (а.с.87) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2025 року (а.с.138-139) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Калугіна Д.О. про зупинення провадження у цивільній справі відмовити.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2025 року (а.с.140-141) було витребувано у АТ «ПУМБ» інформацію про те, чи були відкриті у вказаній банківській установі рахунки для обслуговування ОСОБА_1 станом на 29 січня 2022 року та які саме; інформацію про належність відповідачу банківської картки НОМЕР_1 ; інформацію про перерахування грошових коштів на рахунок, відкритий для обслуговування ОСОБА_1 29 січня 2022 року та 30 січня 2022 року від ТОВ «Маніфою» / ТОВ «УПР» в розмірі 4200 гривень 00 копійок; а також виписку про рух грошових коштів по банківській картці НОМЕР_1 за 29 січня 2022 року та 30 січня 2022 року.

Представник позивача ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.147-151), в якому підтримав позов та просив розглянути цивільну справу в його відсутності.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 також не з`явилися у судове засідання. Представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву (а.с.127-131), в якій позов не визнав та заперечив проти його задоволення. В обґрунтування заперечень він посилався на те, що ОСОБА_1 не подавала заявки до ТОВ «Маніфою» для отримання кредиту та не підписувала з товариством кредитного договору, не отримувала кошти за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року. Відповідачу стало відомо про те, що ряд кредитних договорів від імені відповідача були укладені ОСОБА_4 . На тепер Бориспільським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002187 від 8 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за фактом вчинення ОСОБА_4 шахрайських дій щодо отримання кредитних коштів у фінансових установах на ім`я ОСОБА_1 . Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29 січня 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з ОСОБА_1 договір позики №39996563 (а.с.20-28), за яким ТОВ «Маніфою» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 4200 гривень 00 копійок строком на 30 днів, до 28 лютого 2022 року, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день.

Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що договір позики №39996563 від 29 січня 2022 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (а.с.28, 35). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Маніфою» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

Системне тлумачення ст.81 ЦПК України та ч.1 ст.1054 ЦК України свідчить про те, що саме позивач зобов`язаний довести не тільки укладення кредитного договору, а також факт надання кредиту. На підтвердження цього факту ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало лист ТОВ «УПР» від 20 серпня 2024 року (а.с.36), з якого вбачається, що на підставі договору про переказ коштів, укладеним ТОВ «Маніфою» з ТОВ «УПР», 29 січня 2022 року о 21 годині 40 хвилин на картку НОМЕР_1 були перераховані грошові кошти в розмірі 4200 гривень 00 копійок (номер транзакції в системі iPay.ua 134407461). Достовірність цього доказу підтверджується листом начальника відділу обробки запитів контролюючих органів АТ «ПУМБ» №КНО-07.8.5/5684 БТ від 2 травня 2025 року (а.с.167) та випискою по рахунку за 29 та 30 січня 2022 року (а.с.168). Зі змісту означених письмових доказів вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 у АТ «ПУМБ» емітована картка № НОМЕР_1 , на яку 29 січня 2022 року о 21 годині 40 хвилин були зараховані грошові кошти в розмірі 4200 гривень 00 копійок, опис типу транзакції: надходження (переказ коштів кредитова частина). Тому суд критично ставиться до посилань представника відповідача ОСОБА_3 на не укладення його довірителем договору позики №39996563 від 29 січня 2022 року та не отримання відповідачем коштів від ТОВ «Маніфою». Дійсно, з витягу з ЄРДР (а.с.124-125) вбачається, що 8 листопада 2024 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що протягом січня-лютого 2022 року невстановлена особа, без відома та за відсутності згоди ОСОБА_1 , зловживаючи її довірою, діючи з корисливих мотивів, подала онлайн заявки на отримання кредитів в макрофінансових установах, уклала від імені ОСОБА_1 кредитні договори, незаконно заволоділа та використала на власні потреби кредитні кошти, отримані на підставі укладених з ОСОБА_1 кредитних договорів. Такі дії кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України. Кримінальному провадженню присвоєний номер: 0002187. Повноваження покладені на слідчих Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області. Однак сам лише факт здійснення досудового розслідування не може підтверджувати неотримання грошових коштів ОСОБА_1 від ТОВ «Маніфою» та не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання грошових зобов`язань перед кредитором.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року, укладеним з ТОВ «Маніфою». Тому у неї виник борг в загальному розмірі 23182 гривень 48 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 4200 гривень 00 копійок та боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 18982 гривень 48 копійок. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.37-38).

2 листопада 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договір факторингу №02-11/2022 (а.с.53-63), за яким ТОВ «Маніфою» відступило позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року. Ця обставина підтверджується актом приймання-передач реєстру (а.с.65) та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02-11/2022 від 2 листопада 2022 року (а.с.64). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Маніфою». В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_1 хоча б частково повернула означений борг.

З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належить стягнути борг за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року в розмірі 23182 гривень 48 копійок.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 5 листопада 2024 року (а.с.12). Пред`явлений ним позов задоволений повністю.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» борг за договором позики №39996563 від 29 січня 2022 року в розмірі 23182 гривень 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Повний текст рішення суду складений 19 червня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Ю. Семенюта