Справа №534/1943/24
Провадження №2-о/534/81/24
ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., присяжних Пікуль Л.О., Черниш О.О. за участю: секретаря судового засідання Дегтяр Є.І.,

учасники справи: представник заявника ОСОБА_1 адвокат Горностаєвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Скрит Ліна Георгіївна, Горішньоплавнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 , 1976 р.н. померлим, посилаючись на те, що в травні 1994 року її син ОСОБА_2 покинув своє місце проживання по АДРЕСА_1 , та по теперішній час місце знаходження останнього не відоме протягом 27 років вони шукали сина разом з усіма рідними, сусідами та друзями, намагалися встановити його місце знаходження, однак результатів це не дало. Батьки спілкувались з друзями та одногрупниками сина, їх батьками, сусідами, викладачами тощо, але ніхто не знав куди подівся їх син, зазначені особи також надавали допомогу батькам по розшуку їх сина. Батьки також звертались до правоохоронних органів у зв?язку з раптовим зникненням сина, але розшукові заходи не дали результатів. ОСОБА_2 з 1994 року по даний час перебуває у розшуку, однак у правоохоронних органів відсутні будь - які відомості про його місце перебування .

За цей час, син жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомляв іншим способам про місце свого перебування, за місцем проживання жодного разу не з?являвся. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.01.2024 ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім з 01.05.1994.

Ухвалою суду від 05.08.2024 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до судового засідання з витребуванням необхідних доказів, які були зазначені у клопотанні представника заявника про витребування доказів.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Горностаєва А.В. заяву підтримала посилаючись на обставини зазначені в ній.

Заінтересована особа приватний нотаріус Скрит Л.Г. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Представник заінтересованої особи Горішньоплавнівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, від нього наявна у справі заява про розгляд справи у їх відсутність.

Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що вони з чоловіком давно дружили сім`ями з сім`єю ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 25.07.1993 року був на весіллі у їх сина ОСОБА_6 , а у 1995 році на весіллі старшого сина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не було. Їй відомо, що ОСОБА_9 зник і місце знаходження його, їм не було відомо, пам`ятає, що ходили слухи, що ОСОБА_9 поїхав до Северної Осетії на ОСОБА_10 до своєї бабусі, однак достеменно їй цього не відомо і батьки ОСОБА_8 уникали розмов про місцезнаходження їх сина.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що ОСОБА_12 був його другом дитинства, їх сім`ї дружили протягом багатьох років, їх дружба припинилась тоді коли ОСОБА_9 раптово зник. Йому відомо, що його забирала міліція, з приводу чого йому невідомо.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , від 08.12.1976 ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені ОСОБА_13 , ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно довідки Сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_13 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті разом з ним був зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Відповідно до актів про проживання від 23.12.2011, 10.06.2016, 31.07.2017, 14.07.2021, 25.10.2018 ОСОБА_2 , дійсно не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1994 року (а.с.14-19).

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.01.2024 ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім з 01.05.1994 (а.с.16-17).

Згідно повідомлення ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться у розшуку (а.с. 10).

Відповідно до інформації Міністерства оборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відсутня ( а.с.53).

Як вбачається із довідки КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16.09.2024 ОСОБА_2 , 1976 р.н. на обліку у лікаря-психіатра та інших лікарів не перебував та за медичною допомогою не звертався (а.с.57).

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.02.2023 відомостей про перетинання державного кордону України громадянином України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1994 по 2021 в базі даних не виявлено. (а.с. 115).

Відповідно до відповіді ДПС України інформація відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків станом 01.10.2024 відсутня (а.с. 98-99).

Згідно інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області актовий запис про смерть щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній ( а.с.102).

Відповідно до ст. 46 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (ч.1 ст. 47 ЦК України).

Як убачається зі змісту ст. 306 ЦПК України, в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Наведені норми ЦК містять кілька окремих фактичних випадків, на підставі яких суд здійснює вірогідне припущення про смерть фізичної особи.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю вказаної категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (певній правовій презумпції).

Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст ч.1 ст. 46 ЦК України.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 390/1443/19-ц (провадження № 61-6659св21), у постанові Верховного Суду від 30.03.2022 у справі № 295/4293/21 (провадження № 61-17141св21).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У тексті заяви заявник та її представник вказали, що оголошення померлим необхідне заявнику для оформлення спадщини.

Звертаючись до суду із заявою окремого провадження, заявниця констатує факт відсутності будь-якого зв`язку з сином ОСОБА_2 та відомостей про місце його знаходження як підставу для звернення до суду.

Водночас, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 29.04.2025 розшукується відділом поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, як особа, що переховується від органів досудового розслідування, ОРС №16/16 від 27.07.1997 р. за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Однак, заявниця не спростувала наявний у справі доказ. Жодного обґрунтування про наявність певних обставин, які б могли свідчити про існування небезпеки для життя зниклого, судом не встановлено. Сама по собі відсутність ОСОБА_2 навіть протягом тривалого часу за місцем свого проживання, не є достатньою підставою для застосування правил частини 1 статті 46 ЦК та оголошення його померлим.

Суд звертає увагу, що розшукові дії щодо ОСОБА_2 в межах кримінального провадження ще тривають, та є ще не завершеними, кримінальне провадження на разі не закрито.

Заявником не надано будь-яких доказів в розумінні ст. 306 ЦПК України в обґрунтування обставин, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відтак, належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо було б зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 , у матеріалах справи відсутні. Заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, котрі загрожували їй смертю, чи давали б підстави припускати загибель особи від певного нещасного випадку.

Суд вважає, що самі по собі показання свідків про те, що вони останній раз бачили ОСОБА_2 у 1994 році не є достатніми доказами для оголошення його померлим. При цьому судом не було встановлено об`єктивних, чітких та несуперечливих показань свідків, які необхідні для встановлення об`єктивної істини в справі при винесенні законного та обґрунтованого рішення. На переконання суду показання допитаних свідків не дають змогу встановити зв`язок між їх поясненнями та фактичними правовідносинами, та є неспроможними підтвердити чи спростувати наявні у справі докази, як щодо зникнення ОСОБА_2 так і обставин, що загрожували смертю останнього, чи давали б підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку.

Суд також звертає увагу заявника на те, що обставини, встановлені у рішенні Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.01.2024, яким ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім, не можуть вважатися таким, що не підлягають доказуванню, позаяк згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Водночас обставинами, встановленими рішенням суду та які не потребують доказуванню, слід вважати обставини щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Предметом судового розгляду у зазначеній справі були обставини щодо визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, а тому висновок суду ґрунтувався на юридичному припущенні знаходження особи в живих. Тоді як предметом розгляду у цій справі є оголошення ОСОБА_2 померлим, в якій, на відміну від справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, підлягають встановленню обставини, що дають підставу припускати смерть цієї особи (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 травня 2019 року у справі №359/4864/17).

Крім того, на думку суду, визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявником способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 3, 76-81, 259, 263-265, 305-308, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Скрит Ліна Георгіївна, Горішньоплавнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Т.О.Куц