Провадження № 2-ві/638/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого Зінченка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Рибальченко Людмили Миколаївни у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М. відбувається розгляд цивільної справи № 638/23877/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представником відповідача адвокатом Індутним-Шматьком Станіславом Миколайовичем 11.06.2025 через систему Електронний суд було подано заяву про відвід судді Рибальченко Л.М., в якій заявник просить відвести суддю Рибальченко Л.М. від розгляду справи №638/23877/24 у зв`язку з упередженістю та необ`єктивністю складу суду, що є підставою для відводу, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Заява про відвід судді обґрунтована тим, що відповідачем було подано клопотання про витребування доказів, зокрема оригіналу кредитного договору з додатками, первинного документа та виписки ТОВ «Мілоан» про фактичну видачу коштів, мотивуючи клопотання тим, що копія кредитного договору, яка перебуває в матеріалах справи не містить ні власноручних, ні електронних підписів. 09.06.2025 ухвалою Шевченківського районного суду було відмовлено в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що суд не вбачає підстав для витребування оригіналів документів, оскільки в матеріалах справи маються належним чином засвідчені їх копії.

Таке рішення, на думку представника відповідача, свідчить про упередженість та необ`єктивність складу суду. Крім того, за відсутності заперечень проти клопотання про витребування доказів з боку позивача, суд самостійно висловив доводи в інтересах позивача, що на думку заявника вказує на упередженість судді Рибальченко Л.М. та небажання досліджувати докази безпосередньо, всупереч передбаченим законом нормам та правовим принципам.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 (головуючий суддя Рибальченко Л.М.) заяву представника відповідача адвоката Індутного-Шматька С.М. про відвід судді Рибальченко Людмили Миколаївни від розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнано необґрунтованою та передано разом із матеріалами справи іншому судді, який не входить до складу суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.06.2025 головуючим суддею для розгляду заяви про відвід судді Рибальченко Л.М. призначено суддю Зінченка О.В.

Дослідивши заяву про відвід судді Рибальченко Л.М., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013).

Аналізуючи зазначені вимоги, суд приходить до переконання, що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України») наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію при вирішенні того, чи є у кожній конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній.

При цьому, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що сторони процесу безумовно наділені правом на подання заяви про відвід судді, який здійснює розгляд їх справи, у випадку наявності у них сумнівів в неупередженості останнього, однак така заява має бути належним чином обґрунтована та підтверджена належними доказами.

Такий підхід також кореспондується із принципом диспозитивності, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, положеннями ст. 39 ЦПК України щодо вмотивованості відводу та ст. 81 ЦПК України, яка передбачає обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (норма, на яку посилається заявник як на підставу відводу) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із заяви ОСОБА_2 про відвід судді Рибальченко Л.М. суд вбачає, що єдиною підставою відводу судді є незгода відповідача із рішенням судді про відмову у витребуванні доказів, тобто процесуальним рішенням, ухвалення якого, на думку заявника суперечить ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 78 ЦПК України.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Рибальченко Л.М. при розгляді даної справи, з матеріалів справи та заяви про відвід суд не вбачає.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Рибальченко Л.М. належить відмовити, оскільки викладені в ній доводи не належать до підстав відводу, визначених законом, а заявник не позбавлений права оскаржити процесуальні рішення судді, з якими він не згодний, в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - Індутного-Шматька Станіслава Миколайовича про відвід головуючого судді Рибальченко Людмили Миколаївни.

Ухвала, згідно вимог ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. В. Зінченко