Справа № 367/623/25
Провадження №8/367/4/2025
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Миколаєнко П.М.,

представника стягувача ОСОБА_1

представника боржника Мороз І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ірпінь заяву представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2025 року, виданого за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 січня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява від представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2025 року, виданого за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій заявник посилався на наступне.

Зазначає, що оскільки розгляд вказаної заяви проходив без судового засідання, стягувачем було приховано, а судом не були встановлені істотні для справи обставини під час розгляду справи № 367/623/25, а саме те, що боржник є інвалідом 3 групи з дитинства з уродженою вадою серця, що підтверджується пенсійним посвідченням та медичними документами. Зокрема, випискою з медичної карти №7012/23 Державної установи «Інститут серця» МОЗ України встановлено, що має «двостулковий аортальний клапан.Недостатність»

Відповідно до консультативного висновку кардіолога від 18.11.2024 року боржнику був поставлений двохстулковий аортальний клапан (протез).

Отже, у зв`язку із тим, що судом не було враховано пожиттєва інвалідність боржника, який є інвалідом 3 групи з дитинства, відсутність відповідних доходів, необхідність постійного лікування та проведення системних операцій на серці, вважає, що слід звільнити боржника від сплати аліментів.

Враховуючи викладене, просить скасувати судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2025 року, виданий за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, та звільнити ОСОБА_2 від сплати аліментів за заявою ОСОБА_4

02 травня 2025 року представник стягувача ОСОБА_4 ОСОБА_1 подав до суду заперечення на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, в якому зазначив, що стягувач не погоджується з доводами наведеними у заяві ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Представник стягувача зазначає, що виходячи з наданих ОСОБА_2 доказів та документів, неможливо заперечити наявність у нього 3 групи інвалідності, однак, боржником жодним чином не вказується, яким чином його фізичний стан сторов`я може або безпосередньо впливає на його матеріальне становище, зокрема дохід. Особи з третьою групою інвалідності зберігають здатність до праці, хоча й з певними обмеженнями. Ці обмеження можуть стосуватися тривалості робочого дня, типу виконуваної роботи чи необхідності спеціальних умов, але працездатність як така зберігається.

ОСОБА_2 стверджує про відсутність відповідних доходів для сплати аліментів, необхідність постійного лікування та проведення системних операцій на серці.

Проте у заяві боржника не вказується та до неї не додано жодного доказу який свідчить про його доходи та поточне матеріальне становище, також не надано доказів, щоб підтвердили у ОСОБА_2 відсутність постійного чи тимчасового джерела доходів.

Посилання боржника на постійне лікування та проведення системних операцій на серці також не підтверджуються жодним доказом, зокрема не надано квитанцій які б підтверджували відповідні витрати.

Таким чином, стягувач вважає, що твердження ОСОБА_2 про відсутність відповідних доходів та постійних витрат на лікування без належного підтвердження не є достатнім доказом на підтвердження відсутності можливості сплачувати визначений судовим наказом розмір аліментів та є лише спробою ухилення від своїх батьківських обов`язків. Зазначене у свою чергу підтверджує, що боржник наміряється ухилятись від своїх батьківських обов`язків, зокрема, зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 та стягнення їх у судовому порядку є єдиним способом належного забезпечення доньки, а відтак просить заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення (наказу) за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Мороз І.В. підтримала заяву, просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - адвокат Васюк М.М., в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви з підстав, викладених у запереченні на заяву про перегляд судового рішення(наказу) за нововиявленими обставинами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2025 року, виданого за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 04 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що складено відповідний актовий запис №219.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у боржника та стягувача народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08 травня 2019 року, виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1147.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу (далі - СК) України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

09 січня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

3 огляду на зазначене, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, є те, що:

вони існували на час розгляду справи;

ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ді обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Відповідні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 травня 2024 року у справі № 464/2277/23 (провадження № 61-1569св24).

Не є нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі№ 127/10129/17 (пункти 27, 28), від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (пункт 6.38), 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (пункт 36) та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2024 року у справі № 358/1501/15-ц, а також ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2020 року у справі № 686/17159/19).

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами боржник посилався на те, що стягувачем було приховано, а судом не були встановлені істотні для справи обставини, а саме те, що боржник є інвалідом 3 групи з дитинства з уродженою вадою серця, проте інформація про інвалідність боржника не відповідає критеріям нововиявлених обставин, встановлених ст. 423 ЦПК України, оскільки вказані обставини не є істотними в даному випадку, оскільки не виключають обов`язку боржника щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Таким чином, наведені боржником обставини не відповідають критеріям нововиявлених обставин, а лише зводяться до незгоди боржника з судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004р. у справі «Праведная проти росії», заява №69529/01).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що заявник не надав переконливих доказів, які б підтверджували наявність нововиявлених обставин для перегляду судового наказу, виданого 20.01.2025 Ірпінським міським судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення його заяви та перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст.352,354,423,427,429ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 20 січня 2025 року, виданого за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук