Справа № 127/7867/25
Провадження № 2/127/1427/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 червня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Процент» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 30.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4360-2750-1 в електронній формі. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 3000,00 грн зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою, що становить 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних), строком на 365 днів. Товариство виконало свої зобов`язання за договором кредиту та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 3000,00 грн на банківську картку позичальника, однак відповідач не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитними коштами в розмірі та строки, передбачені договором, в результаті чого станом на 10.03.2025 виникла заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 30375,00 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість за кредитом; 27375,00 грн- заборгованість по процентах, нарахованих за період з 30.12.2023 по 29.12.2024. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №4360-2750-1 від 30.12.2023 в розмірі 30375,00 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 31.03.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті, витребувано у АТ КБ «ТАСКОМБАНК» інформацію в підтвердження отримання відповідачем платіжної картки та виписку про рух коштів по рахунку відповідача. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак 24.04.2025 представник позивача Руденко К.В. подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, а також зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався.Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України,а також шляхом направлення кореспонденції за місцем його реєстрації, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закон України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 30.12.2023 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Процент» кредитний договір №4360-2750-1 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Процент», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця.

З візуальної хронології дій щодо укладення кредитного договору клієнтом слідує порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення, а саме: 29.12.2023 о 05:41:24 створення позичальником даних по заяві на кредит, 29.12.2023 о 05:41:24 - автоматична перевірка по заяві, 29.12.2023 о 05:41:24 - перевірка позичальника по даними БКІ, 29.12.2023 о 05:41:24 - скорингова оцінка позичальника, 30.12.2023 о 10:33:31 - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника, 30.12.2023 о 10:33:31- позичальнику відправлено СМС повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору, 30.12.2023 о 10:33:58- позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт), 30.12.2023 о 10:33:58 - друкована форма укладеного кредитного договору надіслана позичальнику в особистий кабінет позичальника для завантаження, 30.12.2023 о 10:34:14- кредитні кошти перераховано на картку позичальника.

Відповідач підписав вказаний кредитний договір №4360-2750-1 з додатками (таблиця обчислення загальної вартості кредиту, інформаційне повідомлення та повідомлення контактних даних) електронним підписом з одноразовим ідентифікатора «811281».

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язується надати позичальнику кошти в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором (п.1.1 Кредитного договору)

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка 912,50%)

Строк надання кредиту відповідно до п.1.3 кредитного договору становить 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці, що є додатком №1 до кредитного договору.

Підписанням договору відповідач засвідчив, що до укладення договору ознайомився з текстом паспорту споживчого кредиту, договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування», частиною другою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Тобто сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.

30.12.2023 позивач на виконання зобов`язань за кредитним договором №4360-2750-1 від 30.12.2023 перерахував на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , яка вказана ним в особистому кабінеті, грошові кошти в сумі 3000,00 грн, що підтверджується довідкою від 10.03.2025, а також випискою по рахунку відповідача, наданою АТ «Таскомбанк», на виконання ухвали суду.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Доказів про виконання відповідачем своїх зобов`язань матеріали справи не містять та останніх їх не надав.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №4360-2750-1 від 30.12.2023 станом на 10.03.2025 становить 30375,00 грн, з яких: 3000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 27375,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Нарахування процентів проведено за період з 30.12.2023 по 29.12.2024, тобто в межах строку кредитування.

Слід зазначити, що відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Суд зважає, що при укладенні кредитного договору відповідач був повідомлений про розмір відсотків, порядок їх сплати та інші суттєві обставини договору, і добровільно уклав цей договір та користувався отриманими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір заборгованості відповідача за процентами по кредитному договору №4360-2750-1 від 30.12.2023 в розмірі 30375,00 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не виконав умови договору та не повернув у строк, встановлений договором, отримані кошти, продовжує ними користуватися, неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора позивача, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача.

Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору (судовий збір визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта).

Щодо витрат на правничу допомогу.

Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, на підтвердження яких надані копії: договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, укладеного між ТОВ "ФК «Процент» та фізичною особою-підприємцем Руденком К.В., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2412 від 23.10.2018, довіреності на представництво, виданої на ім`я адвоката Руденка К.В., акта приймання передачі надання послуг № 7 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.03.2024, витяг з реєстру № 1 до акту приймання передачі надання послуг № 7 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 27.11.2024 р.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 273-279, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за Кредитним договором №4360-2750-1 від 30.12.2023 у розмірі 30375,00 грн, з яких: 3000,00 грн - тіло кредиту, 27375,00 грн - проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,20 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09.06.2025.

Суддя О.О. Жмудь