Справа № 2-3123/11
Провадження № 4-с/761/87/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою адвоката Кухаревської Надії Осипівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження незаконною та її скасування, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023р. адвокат Кухаревська Н.О, звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_1 (далі по тексту - заявниця/боржник) з вказаною скаргою, в якій просила суд:

- визнати постанову про відкриття виконавчого повадження НОМЕР_1 від 10 листопада 2022р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кузьменком О.С. (далі по тексту - приватний виконавець) незаконною;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого повадження НОМЕР_1 від 10 листопада 2022р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кузьменком О.С.

Подану скаргу заявниця мотивувала тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2011р. стягнуто заборгованість з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

На виконання вказаного рішення, 18 серпня 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-3123/11.

На виконанні Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3, з виконання виконавчого листа №2-3123/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва відносно боржника ОСОБА_1 та в подальшому 31 серпня 2021р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1) ч. 1 ст. 37 Закону України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019р. замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_2(відносно боржника ОСОБА_2 ) з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2011р. по цивільній справі №2-3123/11 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал».

21 грудня 2023р. представником заявниці, у відповідь на адвокатський запит, було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 21 грудня 2022р. у якій боржником вказано ОСОБА_1 , винесену приватним виконавцем на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2011р. та ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019р.

Відтак, на переконання заявниці, приватним виконавецем було неправомірно відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення на користь останнього заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019р. було замінено стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_2лише відносно боржника ОСОБА_2 , відтак, ТОВ «Вердикт Капітал» не було стягувачем щодо боржника ОСОБА_1 на момент відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з викладеним, заявниця звернулась до суду з даною скаргою.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023р. відкрито провадження у справі та призначено скаргу до судового розгляду.

30 жовтня 2023р. на адресу суду надійшла заява представника ТОВ «Вердикт Капітал» в якій представник просила суд залишити скаргу без розгляду, оскільки скаргу подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підпис заяви та звернення із заявою до Шевченківського районного суду м. Києва від імені та в інтересах заявника, так як в ордері не зазначено конкретний орган (Шевченківський районний суд м. Києва), в якому буде надаватись правнича допомога та представництво інтересів заявниці в рамках розгляду вказаної скарги, натомість вказано - у всіх судах. Крім того, ордер не містить обов`язкових його реквізитів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2024р., було вказану скаргу залишено без розгляду на підставі п. 2) ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025р. було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2024р., а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду скарги.

19 травня 2025р. до суду надійшли пояснення суб`єкта оскарження, у яких останній зазначив, що правові підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки оскаржувана постанова винесена приватним виконавцем у відповідності до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, звернув увагу суду, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023р., яка набрала законної сили, було замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях, у яких боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс».

Стягувач, боржник та приватний виконавець, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явились. Про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, при цьому представником ТОВ «Вердикт Капітал» подано до суду заяву про здійснення розляду скарги у відсутність преставника, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд скарги у відсутність учасників процесу.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги у повному обсязі, виходячи із наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2011р. по цивільній справі №2-3123/11, яке набрало законної сили, стягнуто заборгованість з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

На виконання вказаного рішення, 18 серпня 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-3123/11.

На виконанні Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3, з виконання виконавчого листа №2-3123/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва відносно боржника ОСОБА_1 та в подальшому 31 серпня 2021р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1) ч. 1 ст. 37 Закону України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019р., яка набрала законної сили, було ухвалено: «Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_2 (боржник: ОСОБА_2 ) з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-3123/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2022р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кузьменком О.С., на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» та копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019р. про заміну сторони виконавчого провадження НОМЕР_2 відносно боржника ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, з примусового виконання виконачого листа №2-3123/11, виданого 18 серпня 2011р. про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості.

В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2023р., яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024р., було ухвалено: «Замінити сторону стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 лютого 2011 року в справі №2-3123/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ().».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023р., яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024р., було ухвалено: «Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні, у якому боржником є ОСОБА_2 , з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року в справі № 2-3123/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Харківське шосе, буд. 201/203, літ. «2А», оф. 602).

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні, у якому боржником є ОСОБА_1 , з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 лютого 2011 року в справі № 2-3123/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, буд.5-Б) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 201/203, літ. «2А», оф. 602).».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче проваження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Разом із тим, всупереч положенням п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», 10 листопада 2022р. приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «Вердикт Капітал», який, станом на момент винесення вказаної постанови, не був стягувачем відносно боржника ОСОБА_4 , оскільки ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019р. було замінено стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_2, з примусового виконання виконавчого листа №2-3123/11, лише відносно боржника ОСОБА_2 , про наявність якої приватному виконавцю було достеменно відомо, оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» було долучено до заяви про відкриття виконавчого провадження копію відповідної ухвали суду, відтак, правові, законні та фактичні підстави для винесення приватним виконавцем зазначеної постанови станом на 10 листопада були відсутні.

При цьому, суд зауважує, що заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), у якому боржником, серед іншого, є ОСОБА_1 із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал» було здійснено судом лише 31 березня 2023р. вищезгаданою ухвалою суду, яка набрала законної сили 30 квітня 2024р.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаної скарги у повному обсязі, а саме, слід визнати незаконною та скасувати постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кузьменком О.С. 10 листопада 2022р. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 у якому боржником є ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447-448, 450, 451 ЦПК України; Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу адвоката Кухаревської Надії Осипівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження незаконною та її скасування - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кузьменком Олексієм Степановичем 10 листопада 2022р. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 у якому боржником є ОСОБА_1 .

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: