Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/5173/25
Провадження №2/711/2430/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправними дій щодо здійснення нарахувань по кредитному договору, визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором, стягнення безпідставно набутих коштів та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому просить:

1) визнати протиправними дії АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо нарахувань ОСОБА_1 відсотків, штрафів та пені, після 31.07.2014р. (дати звернення з позовною заявою до суду по справі 369/8263/14-ц) по кредитному договору №014/9407/74/77758 від 09.10.2008р.;

2) визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором №014/9407/74/77758 від 09.10.2008р.;

3) стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 наступні суми грошових коштів:

- 1 917 134,09грн., до складу якої входять безпідставно отримані кошти в розмірі 952 530,61грн., а також нараховані на такі кошти в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 165 220,25грн. та інфляційні втрати в розмірі 799 383,23грн.;

- 345 000грн. в якості відшкодування майнових втрат;

- 500 000грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 09.10.2008р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 4/9407/74/77758, відповідно до умов якого, Кредитор надав позичальнику кредит у сумі 91 328 дол. США на строк 216 місяців по 09.10.2026р. під 16,75% річних. В подальшому, сторони уклали додаткові угоди до кредитного договору з урахуванням яких погодили змінити валюту виконання зобов`язань за кредитним договором з доларів США на гривні із розрахунку офіційного курсу НБУ на дату укладання цієї додаткової угоди, у зв`язку з чим розмір заборгованості за кредитом станом на 04.11.2011р. становив 742 807,80грн. У зв`язку з порушенням позичальником його договірних зобов`язань АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором (судова справа №369/8263/14-ц) за результатом розгляду якої суд ухвалив заочне рішення від 20.11.2014р., яким стягнув солідарно з ОСОБА_1 (позичальник) та його поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 014/9407/74/77758 від 09.10.2008р. в розмірі 867 509,33грн., яка утворилась станом на 31.07.2014р. Отже за відповідним заочним рішенням суду з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягала стягненню сума у розмірі 867 509,33грн. заборгованості за кредитним договором та 1218 грн. судових витрат.

Листом від 25.10.2017р. банк повідомив ОСОБА_1 про те, що заборгованість по тілу та відсоткам за кредитним договором на загальну суму 130 000грн. буде прощена, а також пеня у випадку виконання ним у строк до 28.11.2017р. погашення частини заборгованості в сумі не менше ніж 260 000грн. Також в листі банк повідомив, що ним будуть вчинені дії щодо сторнування пені та штрафів в повному обсязі за кредитним договором і щодо зняття обтяжень та припинення іпотеки з об`єктів, які виступають забезпеченням за кредитним договором.

Позивач зазначає, що виконав відповідні вимоги банку, але банком не були вчинені будь-які дії щодо сторнування пені та штрафів в повному обсязі за кредитним договором та щодо зняття обтяжень і припинення іпотеки з об`єктів, які виступають забезпеченням за кредитним договором. До того ж, 25.07.2019р., всупереч попередніх домовленостей, АТ «Райффайзен Банк Аваль» отримало виконавчий лист № 369/8263/14-ц та пред`явило його до виконання на всю суму заборгованості згідно рішення суду (867 509,33грн.), без урахування внесених позивачем платежів на суму 100 000грн. від 25.10.2017р. та на суму 160 000грн. від 23.11.2017р.

Позивач стверджує, що після винесення заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2014р. про задоволення позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості в розмірі 867 509,33грн., ним було добровільно поза межами виконавчих проваджень внесено на погашення такої кредитної заборгованості суму коштів в розмірі 1 238 967,99грн. і ще 582 289,95грн. з нього стягнуто в примусовому порядку на виконання заочного рішення суду. Отже, всього на погашення кредитного договору № 4/9407/74/77758 від 09.10.2008р. після судового рішення по справі № 369/8263/14-ц перерахована на користь кредитора сума коштів складає 1 821 257,94грн. Натомість відповідач безпідставно продовжує вчиняти дії та вживати заходів для стягнення з позивача коштів на виконання кредитних зобов`язань, які є припиненими.

В позові зазначено, що погашення, що значно перевищують заборгованість, відбулося по причині того, що посадові особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» ввели ОСОБА_1 в оману, та запевнили, що нарахування відсотків, пені та штрафів не припиняється після судового рішення по справі №369/8263/14-ц та підлягають обов`язковому погашенню зі сторони боржника, скориставшись його юридичною безграмотністю.

Таким чином сума коштів в розмірі 952 530,61грн. (різниця між фактично сплаченими банку коштами та сумою коштів, що підлягала стягненню на користь банка з ОСОБА_1 за заочним рішенням суду від 20.11.2014р.) стягнена АТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 безпідставно та повинна бути повернута останньому разом з нарахованими на таку суму згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України трьома відсотками річних в розмірі 165 220,25грн. та інфляційні втрати в розмірі 799 383,23грн.

Крім того, внаслідок неправомірного нарахування та стягнення відсотків, пені, штрафних санкцій по кредитному договору після винесення заочного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від 20.11.2014р., та безпідставного пред`явлення такого судового рішення до примусового виконання, незважаючи на фактичну сплату позивачем банку суми коштів, яка перевищує суму кредитної заборгованості визначеної судом, відбулася безпідставна реалізація єдиного житла позивача. Внаслідок таких подій позивач був змушений винаймати інше житло в період з 01.06.2023р. у зв`язку з чим зазнав майнових втрат на суму 345 000грн., які також вимагає стягнути з відповідача.

Також позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 500 000грн. та яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Задля припинення неправомірних дій відповідача та відшкодування завданої позивачу такими діями шкоди, останній звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналіз змісту позовних вимог та підстав позову свідчить, що предметом спору в даному випадку є вимоги щодо врегулювання грошових зобов`язань між сторонами, які виникли внаслідок укладення кредитного договору №014/9407/74/77758 від 09.10.2008р., в частині припинення договірних зобов`язань та відшкодування завданої позивачу діями відповідача шкоди.

Отже, характер та зміст спірних правовідносин свідчить про те, що позовні вимоги ґрунтуються на правовідносинах між фізичною та юридичною особою, що мають договірний характер, а спір обумовлений необхідністю остаточного врегулювання питання припинення договірних зобов`язань та відшкодування шкоди, завданої позивачу.

За таких обставин, з огляду на обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, то підсудність даної справи має визначатись за загальними правилами, передбаченими ст. 27 ЦПК України.

Необґрунтованими є доводи позивача про те, що на спірні правовідносини розповсюджуються правила підсудності, які передбачені для позовів про захист прав споживачів (ч. 5 ст. 28 ЦПК України).

В цьому контексті слід звернути увагу, що положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України визначають підсудність у тих справах, коли позовні вимоги ґрунтуються на правовідносинах між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, тобто відносинах, які врегульовані положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Особливістю таких спорів є те, що вони пов`язані саме з реалізацією споживчих прав в частині споживання споживчих послуг.

В даному випадку характер спору, що виник між позивачем та АТ «Райффайзен Банк Аваль», за своєю сутністю не відноситься до споживчих відносин, оскільки не стосується обставин надання та споживання споживчих послуг чи реалізації прав споживача, а пов`язаний з реалізацією кредитором своїх прав та вчиненням дій після судового вирішення спору між позичальником та кредитором щодо обставин виконання договірних зобов`язань. Отже, за своєю сутністю спір обумовлений не порушенням споживчих прав позивача, як споживача кредитних послуг, а зловживанням кредитором його договірними правами, як сторони договору.

Посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів», якими забороняється ведення нечесної підприємницької практики та агресивні форми підприємницької практики, не стосується правовідносин, що виникли між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки спір стосується питань припинення договірного зобов`язання внаслідок його виконання, проведеного належним чином.

Таким чином, з огляду на зміст та підстави позову, в даному випадку підсудність позовних вимог визначається за ч. 2 ст. 27 ЦПК України і відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, а відтак на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України справу слід передати на розгляд до такого суду.

Додатково суд бере до уваги, що позивач ще до подання даного позову звернувся 02.04.2025р. з аналогічним позовом до Печерського районного суду м. Києва (справа №757/15816/25), проте 08.06.2025р. подав до такого суду клопотання про залишення його позову без розгляду. Натомість, враховуючи, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутні будь-які судові рішення по справі №757/15816/25, то відповідні обставини не мають значення для правильності визначення підсудності даного позову.

Окремо суд звертає увагу, що в позові позивач просив розглянути справу за його відсутності та відсутності його представника, що свідчить про відсутність об`єктивної потреби для позивача у розгляді справи судом за місцем його проживання. В той же час слід звернути увагу, що розгляд позову без дотримання правил підсудності є порушенням права на справедливий суд і не матиме своїм результатом законного вирішення цивільно-правового спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 10, 11, 27, 31, ч.9 ст.187, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправними дій щодо здійснення нарахувань по кредитному договору, визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором, стягнення безпідставно набутих коштів та відшкодування шкоди, надіслати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.М. Скляренко