Справа № 713/298/25
Провадження №2/713/211/25
РІШЕННЯ

іменем України

28.05.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., за участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., з участю представника позивача адвоката Ковалюка М.Г., представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Стадника І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вижницької міської ради Чернівецької області, ОСОБА_3 , де третіми особами, що не заявляють самостійних вимог є Головне Управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, ОСОБА_1 , про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд із позовною заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на день відкриття спадщини, до Вижницької міської ради, Чернівецької області, ОСОБА_3 , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог є Головне Управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, ОСОБА_1 .

Просить встановити факт постійного проживання разом з ОСОБА_4 , в його будинку АДРЕСА_1 , в період із січня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області помер товариш батька ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_4 з раннього віку був схильним до різних захворювань, особливо в осінній та весняний періоди, їх загострення, які з часом набули хронічного характеру, що сприяло погіршенню стану його здоров`я. В січні 2016 року ОСОБА_4 втратив можливість самостійно пересуватись, готувати собі їжу, закуповувати продукти харчування та ліки, фактично знаходився в безпорадному стані, у зв`язку з чим потребував цілодобового стороннього догляду. Маючи відповідну медичну освіту на прохання батька з січня 2000 року і до настання його смерті здійснювала постійний догляд за ОСОБА_4 , проживаючи разом із ним в його будинку, при цьому не змінюючи реєстрації місця мого постійного проживання. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 та на який виготовила технічну документацію та земельна ділянка, площею 1,3401 га, кадастровий номер :02:001:0646 цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. На день смерті ОСОБА_4 в його будинку був зареєстрований ОСОБА_3 , який за місцем реєстрації не проживав і в строки, встановлені ст.1270 ЦК України в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. №203/02-31 від 26 листопада 2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,3401 га, у зв`язку з тим, що у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини , не надала доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину; не подала документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом після смерті ОСОБА_4 ; не подано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. В зв`язку з чим необхідно встановити факт даний факт.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, посилався на обставини вказані в позові, просив задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Вижницької міської ради не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Вижницької міської ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання третя особа представник Головного Управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, підтримав надані пояснення, зазначив, що вважає поданий позов не обґрунтований, оскільки ОСОБА_2 батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_4 не проживала, є абсолютно чужою людиною. Заповіт за життя ОСОБА_4 не складав, а у ОСОБА_2 відсутні будь-які родинні зв`язки із спадкодавцем. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 від 14.11.2024 року №3-568 не може бути доказом її фактичного проживання без реєстрації в АДРЕСА_2 із січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у господарстві ОСОБА_4 до настання його смерті, оскільки є недопустимим доказом. Як вбачається із відповіді Вижницької міської ради №02-18/503 від 03.04.2025 року на запит адвоката, персональний склад комісії по складанню акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 у Вижницькій міській раді не затверджувався, а тому вважає, що зазначені у акті обстеження посадові особи діяли без достатньої правової підстави, через що цей письмовий доказ є недопустимим. Члени комісії, що зазначені у акті, особисто не обстежували матеріально-побутові умови сім`ї ОСОБА_2 , не спілкувалися із свідками сусідами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на пояснення яких посилаються у акті, а підписи у акті обстеження збирала одноосібно ОСОБА_2 . Вказані свідки підписали акт не читаючи його змісту. Спадкодавець не був особою похилого віку, тяжкими хворобами не хворів, був самодостатнім, не потребував стороннього догляду і до самої смерті працював сторожем на ставах підприємця ОСОБА_10 , де і помер. Вважає, що ОСОБА_11 не доведено належними та допустимими доказами факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 не менш як п`ять років до відкриття спадщини. ОСОБА_11 обрала неналежний спосіб захисту. ОСОБА_3 є неналежним відповідачем, оскільки не має відношення до спадкового майна та на нього не претендує і незважаючи на формальну реєстрацію свого місця проживання у спадковому будинку фактично там не проживав. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Допитаний в судовому засіданні як свідок відповідач ОСОБА_3 показав, що з 2003 року зареєстрований в спадковому будинку. ОСОБА_12 не хворів, не потребував стороннього догляду, цілодобово працював на ставу, де і раптово помер. З ОСОБА_11 не проживав однією сім`єю, не вели спільний побут. ОСОБА_11 має сім`ю, одружена, є діти та проживає за іншою адресою. ОСОБА_12 проживав один.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 показав, що ОСОБА_12 є його батьком, який проживав один та бачився з ним нечасто. Дізнався, що батько помер після поховання. З ОСОБА_4 проживав його племінник ОСОБА_13 , який також помер.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що часто бачив ОСОБА_11 на подвір`ї ОСОБА_15 , який у 2016 році захворів і ОСОБА_11 приходила до нього. Після смерті ОСОБА_15 ОСОБА_11 не бачив, остання здійснила поховання.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_3 , представника третьої особи Стадника І.П., допитаних свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 03 липня 2021 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,3401 га, кадастровий №:02:001:0646, що розташована на території Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області; цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акту та копією технічного паспорту.

На підтвердження позовних вимог, позивачкою ОСОБА_2 надано наступні докази:

Довідку Вижницької міської ради №3-852 від 04.10.2024 року, яка видана ОСОБА_2 , 1989 року народження, яка проживає і перебуває на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання в АДРЕСА_3 з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання в АДРЕСА_1 по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті. ОСОБА_4 знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання в зв`язку з його смертю. На день смерті ОСОБА_4 разом з ним в одному будинку був зареєстрований, але не проживав ОСОБА_3 .

Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 №3-568 від 14.11.2024 року з даних якого вбачається, що комісією у складі старости с. Іспас, Майдан О.Гордійчук, спеціаліста ЦНАП Вижницької міської ради А. Дарій, спеціаліста ЦНАП Вижницької міської ради О. Кусяк, проведено обстеження матеріально-побутових умов життя ОСОБА_16 , 1989 року народження. За результатом обстеження встановлено, що ОСОБА_16 1989 року народження фактично проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 з січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у господарстві ОСОБА_4 , за яким здійснювала догляд коли він хворів та до настання його смерті. Факт проживання підтверджують сусіди ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Довідка Вижницької міської ради №3-723 від 23.08.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 , є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія постанови приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. №203/02-31 від 26 листопада 2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,3401 га, у зв`язку з тим, що у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини, не надала доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину; не подала документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом після смерті ОСОБА_4 ; не подано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. В зв`язку з чим необхідно встановити факт даний факт.

Копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №4 від 03.07.2021 року.

Копії накладної №2 від 03.07.2021 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 03.07.2021 року придбала у ОСОБА_20 речі для похоронного обряду на суму 12185,00 грн.

Копія товарно-транспортної накладної на відпуск хлібобулочних виробів від 03.07.2021 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 03.07.2021 року придбала у ФОП ОСОБА_21 калачі на суму 2315,00 грн.

Представником третьої особи Нагірняка О.Ф. надано відповідь Вижницької міської ради, Чернівецької області №02-18/503 від 03.04.2025 року на адвокатський запит з даних якого вбачається, що Вижницька міська рада будучи органом місцевого самоврядування на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вказала, що у Вижницькій міській раді Чернівецької області, немає даних про затвердження персонального складу комісії по складанні акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 , так як дані документи приймає та формує на місці відповідний старостинський округ. Довідка №3-723 від 23.08.2024 року була видана Іспаським старостинським округом. Щодо складання Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 , 1989 р. народження в якому зазначено, що вона фактично проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 , з січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у господарстві ОСОБА_4 , за яким здійснювала догляд коли він хворів та до його смерті. Факт проживання підтверджують сусіди, які також зазначені відповідному акті та в ньому підписалися. Зі слів працівників Іепаського старостинського округу, на час надходження до Вижницької міської ради адвокатського запиту ОСОБА_2 , 1989 року народження в житловому будинку померлого ОСОБА_4 , не проживає.

З матеріалів спадкової справи №166/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається наступне:

26.11.2024 року ОСОБА_2 через представника звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ;

14.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 . До заяви додав копію свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 06.02.1982 року.

Застосовані судом норми права.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення віднесено до компетенції судів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка просить суд факт постійного проживання разом з ОСОБА_4 в його будинку АДРЕСА_1 , в період із січня 2016 року до 02.07.2021 року.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Правилами статті 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом статті 1264 ЦК четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні питання про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), врахуванню підлягають правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю зі спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, підлягає встановленню, як факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років.

Судом встановлено, що позивачка зареєстрована в АДРЕСА_3 , тобто за іншою адресою, ніж спадкодавець.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Аналіз наведених положень закону надає підстави для висновку, що позивач повинен довести належними доказами не лише факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а і факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Положеннями частини 2 статті 78 ЦПК унормовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків.

Під спільним проживанням необхідно розуміти постійне фактичне мешкання за однією адресою, збереження у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28.11.2018 року у справі №127/11013/17, від 16.01.2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27.02.2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 27.03.2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17.04.2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15.08.2019 року у справі №588/350/15, від 23.09.2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10.10.2019 року у справі №748/897/18, від 11.12.2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 12.12.2019 року у справі №490/4949/17, від 18.12.2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24.01.2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 09.11.2020 року у справі №757/8786/15-ц, від 03.11.2022 року у справі №361/4744/19 та від 17.04.2024 року у справі №755/13926/21, а отже така практика судів є сталою.

На переконання суду матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між позивачкою та спадкодавцем протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї, не доведено наявності усіх наведених вище фактів у їх сукупності, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Посилання позивачки на те, що вона здійснювала догляд за спадкодавцем, здійснила поховання не є доказами, що підтверджують факт проживання однією сім`єю протягом п`яти років до дня відкриття спадщини.

Суд також вважає потрібним звернути увагу на визначенні відповідача ОСОБА_3 у даній справі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав і не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

За своїм змістом відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Зокрема, у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги безпосередньо не стосуються прав та обов`язків ОСОБА_3 , який спадщину не прийняв, та відповідно не претендує на спадкове майно, а тому є самостійною підставою для відмови в позові до відповідача ОСОБА_3 .

На підставі ст.ст. 1217, 1258, 1264 ЦК України, ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Вижницької міської ради Чернівецької області, ОСОБА_3 , де третіми особами, що не заявляють самостійних вимог є Головне Управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, ОСОБА_1 , про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: вул. Українська, 34, м. Вижниця, Вижницький район, Чернівецька область, .

Треті особи: Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану, 194-а, Код ).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 .

Суддя Іван КИБИЧ