Справа № 570/669/25
провадження № 2/570/827/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши клопотання представника позивача про зупинення провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

покликаючись на вибуття земельної ділянки з володіння спадкодавця без достатньої правової підстави, поза волею землевласника, представник позивача адвокат Олексій Мартинов у поданій до суду 12 лютого 2025 року позовній заяві просить витребувати у відповідача на користь позивача земельну ділянку, розташовану на території Садового товариства «Західний масиву «Західний-2» №998, кадастровий №56:246:870:00:04:002:1976.

Представник позивача адвокат Олексій Мартинов у поданій 05 червня 2025 року заяві просить зупинити провадження у справі до розгляду Рівненським апеляційним судом цивільної справи №570/5698/23 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської сільської територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,

Всі учасники справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Вказаний представник позивача просить провести судове засідання без участі сторони позивача.

Враховуючи відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу клопотання, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб та у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд прийшов до таких висновків.

Розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Так, згідно з п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на розгляд справи упродовж розумного строку, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п.47 рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04). Тобто, принцип правової визначеності передбачає зрозумілість, прогнозованість та усталений порядок застосування процесуальних норм.

На суди покладений обов`язок забезпечити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку. Відповідно для зупинення провадження у справі суддя повинен з`ясувати причини неможливості розгляду справи, адже необґрунтоване зупинення провадження у справі затягує строки її розгляду, і, як наслідок, учасники справи перебувають у стані невизначеності.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Провадження зупиняється до моменту, коли відпадуть обставини, які є перешкодою для розгляду справи, або будуть вчинені необхідні дії.

Підстави зупинення провадження та відповідний порядок визначені ЦПК України. Цей перелік є вичерпним та передбачає як підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі, так і випадки, коли суд не зобов`язаний, але може зупинити провадження у справі.

Зокрема, відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з правовим висновком ВСУ у справі за №6-1957цс16 у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов`язаний зупинити провадження у цій справі. Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Наведена норма імперативна та покладає на суд саме обов`язок, а не право зупиняти провадження.

В даному випадку норми процесуального права, зокрема п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, які покладають на суд безумовний обов`язок зупинити провадження у справі є чіткими та прогнозованими в частині того, що вони встановлюють неможливість вирішення спору, а тому позивач не вправі мати законних очікувань з приводу розгляду та вирішення справи за такої обставини. Постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі грунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу юридичної визначеності.

Суд наголошує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань

Проаналізувавши матеріали справи та доводи клопотання, виходячи з предмету спору та заявлених вимог, суд вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення. Вказані обставини мають істотне значення для правильного вирішення даного спору, так їх неврахування може вплинути на права та обов`язки сторін у справі. Встановлені обставини цивільної справи №570/5698/23 матимуть суттєве преюдиційне значення для вирішення даної справи, а тому провадження у справі слід зупинити до набрання законної сили судовим рішенням в справі №570/5698/23.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

З огляду на викладене, керуючись п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

задоволити клопотання представника позивача адвоката Олексія Мартинова про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.

Зупинити провадження по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки до набрання законної сили судовим рішенням в справі №570/5698/23 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської сільської територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.