Справа № 595/564/20
Провадження № 2-з/595/5/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Содомори Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову шляхом скасування арешту накладеного ухвалою Бучацького районного суду від 29 квітня 2020 року на 1/6 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Позивачем була подана заява про забезпечення позову яку ухвалою Бучацького районного суду від 29 квітня 2020 року було задоволено шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо відчуження майна, а саме: заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати заходи щодо відчуження 1/6 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначає, що згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.05.2025 року, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2020 року, співвласниками квартири АДРЕСА_4 частки є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та на підставі свідоцтва про спадщину від 26.06.2012 року 1/3 частки є ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 . ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті матері та 03.04.2025 року звернулась до приватного нотаріуса Саварчук C.Л. про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що з відомостей з Державного реєстру нерухомого майна вбачається, що постановою Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Хмельницька область від 02.07.2020 року зареєстровано обтяження за №37134916 у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_5 та постановою Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), Тернопільська область від 13.08.2020 року зареєстровано обтяження за №37742458 у вигляді арешту на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 , де особою, майно якої обтяжується є ОСОБА_2 . 04.04.2025 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Бучацького районного суду, щодо порушення його прав на нерухоме майно, а саме безпідставне обтяження накладене судом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_5 , яка перебуває у його власності. 25.04.2025 року на подану вище заяву, отримав від Бучацького районного суду копію ухвали від 29.04.2020 року у справі №595/564/20, щодо забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Ознайомившись зі змістом даної ухвали суду, вважає, що судом при розгляді заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову не було з`ясовано всіх обставин, які надавали суду підстави у забезпеченні такого заходу, як заборонити йому та будь-яким іншим особам здійснювати заходи щодо відчуження 1/6 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначає, що в даній справі він ніколи не був відповідачем і про ОСОБА_3 йому не відомо нічого. Крім того, він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не 04 липня 1988 року та в податковому органі України зареєстрований платником податків за номером НОМЕР_2 , а не за номером НОМЕР_1 . Також заявник зазначає, що ніколи не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , і не проживаю в АДРЕСА_3 , так як з 11 вересня 1987 року і поданий час зареєстрований (прописаний) та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_5 , і при цьому, у 2012 році брав участь у безоплатній приватизації даної квартири. Зазначає, що ухвалою Бучацького районного суду від 29 квітня 2020 року юридично порушуються його права на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а саме нерухомим майном та при цьому обмежуються права інших співвласників квартири АДРЕСА_5 , тому просить скасувати арешт накладений на 1/6 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Від заявника надійшло клопотання, згідно якого він просить суд розглядати клопотання про скасування арешту у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Подала суду клопотання, згідно якого вважає, що вимоги ОСОБА_2 мають розглядатися в позовному провадженні, а не в порядку ст.158 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання. Зазначає, що в свідоцтві про право власності на житло від 14.01.2000 року не вказано РНОКПП власників, зокрема і ОСОБА_2 , що унеможливлює встановлення факту належності майна заявнику, а не відповідачу. Крім того, посилається на ч.1,8 ст. 158 ЦПК України, згідно якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Зазначає, що на сьогодні рішення суду від 23.12.2020 року не виконано, а заявник не є учасником справи.

Суд, ознайомившись із клопотанням, заслухавши представника позивача, прийшов до наступного висновку.

В провадженні Бучацького районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року, з метою забезпечення позову, накладено арешт на 1/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) та заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо відчуження майна, а саме: заборонено ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати заходи щодо відчуження 1/6 частини квартири АДРЕСА_5 , що належить на праві часткової власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

13 травня 2025 року ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) подано клопотання про скасування заходів забезпечення вжитих відповідно до ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 29.04.2020 по справі №595/564/20.

Згідно ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. Стаття 158 ЦПК України не передбачає обов`язкової участі сторін при розгляді питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішенням цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається із матеріалів справи позивач по даній справі ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову, яке мотивував тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було укладено у письмовій формі договір позики. У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не виконував зобов`язання за договором позивач звернувся до суду. В заяві позивач зазначив, що ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності (1/6 частки) належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого долучив копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2020.

Ухвалою суду від 29.04.2020 накладено арешт на майно, а саме на 1/6 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Як вбачається із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , обґрунтовуючи тим, що він не є відповідачем по справі, оскільки відповідачем є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а ухвала від 29.04.2020 порушує його права на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а також права інших співвласників квартири.

Із долученого до клопотання свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 14.01.2000 вбачається, що ОСОБА_2 є співвласником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає представник позивача із свідоцтва неможливо встановити факт належності майна заявнику, а не відповідачу, так, як у ньому не зазначено РНОКПП власників, зокрема і ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №425292721 від 04.05.2025, вбачається, що право приватної спільної часткової власності на 1/6 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 . Також, судом враховано що заявник додає копію свідоцтва про право власності на житло.

Крім того, із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2020, яка долучалася позивачем до заяви про забезпечення позову вбачається, що пошук здійснювався за частковим співпадінням.

Суд бере до уваги твердження представника позивача щодо того, що заявник не є учасником справи, а клопотання про скасування заходів забезпечення позову може бути подано особою, яка є учасником справи, проте, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову також із власної ініціативи.

Так, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, а саме те, що в розпорядженні суду відсутні достеменні відомості про те, кому саме належить зазначене вище майно, суд вважає, що такий захід забезпечення позову підлягає скасуванню.

Зі змісту Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2023 року у справі № 521/19246/20 вбачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд враховує те, що забезпечення позову застосовується з метою обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

У зв`язку із тим, що у матеріалах справи відсутні відомості стосовно того, що відповідач по справі є власником майна на яке накладено арешт, суд вважає, що таке обтяження з метою забезпечення позову не може гарантувати забезпечення виконання рішення суду і задоволення вимог позивача, та відповідно є безпідставним.

Отже, в відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2020 року.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі № 595/564/20 вжиті ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2020 року, а саме арешт накладений на 1/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Після набрання ухвалою законної сили виконати вимоги ч.11 ст.158 ЦПК України, якими передбачено, що примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Тернопільського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора