Справа № 713/1178/25
Провадження №2/713/427/25
РІШЕННЯ

іменем України

16.06.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вижницької міської ради, Чернівецької області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини понад п`ять років та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивачки.

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась в суд із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини понад п`ять років та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Вижницької міської ради, Чернівецької області.

Просить встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме, що ОСОБА_1 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з вересня 2018 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що дружиною ОСОБА_2 була її тітка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя постійно допомагала подружжю ОСОБА_4 , оскільки власних дітей у них не було. Після смерті тітки, на прохання ОСОБА_2 почала разом з ним проживати у квартирі, допомагати по господарству, купляла ліки. ОСОБА_2 відносився до неї як до дочки. Після його смерті здійснила поховання, поминальний обід.

Оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину окрім неї за законом чи за заповітом не має, звернулась до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 та отримала відмову в зв`язку з тим, що ним не були надані документи, які підтверджують факт родинних відносин між нею і спадкодавцем.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Вижницької міської ради не з`явився, до початку розгляду справи від відповідача Вижницької міської ради, в суд поступила письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02 квітня 2024 року Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №81.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.08.1994 року, копією технічного паспорту.

З довідки ПП «Підприємство Карпати» №27/12-27/1 від 27.12.2024 року вбачається, що вбачається, що квартира АДРЕСА_2 , згідно збірника укрупнених показників відновлювальної вартості становить 175190,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 є племінницею дружини ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 01.06.2018 року, копіями свідоцтв про народження та копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 .

З довідки Вижницької міської ради №02-18/70 від 20.01.2025 року вбачається, що єдиною спадкоємицею четвертої черги ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 , яка проживала з спадкодавцем більше п`яти років. Даних щодо інших спадкоємців першої, другої, третьої черг немає.

З акту обстеження квартири АДРЕСА_3 №02-16/5 від 28.11.2024 року, виданого Вижницькою міською радою вбачається, що при обстеженні квартири АДРЕСА_3 , виявлено, що ОСОБА_1 проживала зі своїм дядьком ОСОБА_2 з 2018 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 . Даний факт підтвердили сусіди.

Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. №1/02-14/47-2024 від 06.01.2025 року вбачається, що приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що не були надані документи, які підтверджують факт родинних стосунків спадкоємця ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

З копії декларації №0001-Х4Р9-7ЕАО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 17.06.2021 року вбачається, що довіреною особою пацієнта ОСОБА_2 була ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка надала докази того, що проживала разом з померлим ОСОБА_2 , понад п`ять років. Даний факт має для позивачки юридичне значення і іншим порядком підтвердити його вона не має можливості, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років на час відкриття спадщини, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

З матеріалів спадкової справи №47/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вбачається, що крім позивачки ОСОБА_1 інших осіб, які прийняли спадщину та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. 09.08.2024 року ОСОБА_6 відкликала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, інші особи на володіння та користування даною квартирою на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність квартири для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1258, 1264, 1268-1270, ЦК України, ст.ст.4, 13, ст.76, 77, 247, 258-265, 315, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме, з вересня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, на квартиру АДРЕСА_3 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 34, Вижницького району Чернівецької області, .

Суддя Іван КИБИЧ