ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 278/1165/25
Номер провадження 2/292/334/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 червня 2025 року с-ще Пулини
Пулинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Лотуги В.Ф., при секретарі судового засідання Козачок Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
У березні 2025 року ПАТ "Страхова група "ТАС" звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 41 100 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та судовий збір в розмірі 3028 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 26.01.2022 на 184 км. автодороги Київ-Чоп, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Audi A6, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням та з вини ОСОБА_1 з автомобілем Land Rover, р.н. НОМЕР_2 , який пошкоджено.
Визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Land Rover, р.н. НОМЕР_2 , яка складає 54 559,69 грн.
Оскільки встановлено, що відповідач перебував у стані сп"яніння на момент вчинення ДТП, він зобов"язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 41 100 грн.
Ухвалою суду від 22.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує.
У судові засідання, призначені на 13.05.2025, 29.05.2025 та 12.06.2025, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернулися конверти з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв"язку з відсутністю адресата за зареєстрованою адресою проживання. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 26 січня 2022 року о 09 годині 10 хвилин, на 184 км автодороги Київ-Чоп, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI A6, р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем LAND ROVER, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 17.03.2022, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.7, 35-36).
З відповіді від НПУ вбачається, що 26.01.2022 на автодорозі М-06 Київ-Чоп 184 км., 600 м., відбулася ДТП, за участю автомобіля Audi A6, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Land Rover, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , яким порушено пункти 2.9а, 2.1а, 12.1, 13.1 ПДР (а.с.8-9).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.12.2021, автомобіль марки Land Rover, р.н. НОМЕР_2 , 2000 року випуску належить ОСОБА_5 (а.с.11).
Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 11.07.2019, ОСОБА_2 має право на керування транспортними засобами категорії В, С (а.с.12).
Як вбачається з поліса №АТ 1266108 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_6 28.10.2021 застрахувала в ПАТ "Страхова група "ТАС" транспортний засіб Audi A6, р.н. НОМЕР_1 . Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, визначено на суму 130 000 грн. (а.с.5).
10.02.2022 ОСОБА_2 подав до АТ "СГ "ТАС" (приватне) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, зазначаючи, що 26.01.2022 о 09 год. 10 хв., на 184 км.+ 600 м. автодороги Київ-Чоп, сталася ДТП за участю автомобіля Land Rover, р.н. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Audi, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (а.с.10).
Відповідно до заяви про страхове відшкодування ОСОБА_5 до АТ "СГ "ТАС" (приватне) від 17.02.2022, заявниця просить здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу Land Rover, р.н. НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) 26.01.2022 на а/д Київ-Чоп 184 км.+600 м., з вини ОСОБА_1 , водія транспортного засобу Ауді, н.з. НОМЕР_1 . Розмір страхового відшкодування складає 41 100 грн. (а.с.17).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З роз`яснень, викладених у п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вбачається, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Обов`язок обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладений на водіїв також положеннями п.п. "ґ" п. 2.1 Правил дорожнього руху України і ст.16 Закону України "Про дорожній рух".
Згідно ст.3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).
Відповідно до ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно п.21.1 ст.21 Закону з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Пунктом 21.3. ст. 21 Закону визначено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно абацу а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що 26.01.2022 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Audi A6, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням та з вини ОСОБА_1 , та Land Rover, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у результаті якої автомобі отримали пошкодження з матеріальними збитками. Під час керування автомобілем ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджена постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 17.03.2022, яка набрала законної сили 29.03.2022. Дії відповідача перебувають у прямому причинному зв`язку із завданням збитків власнику автомобіля Land Rover, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5
За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як вбачається зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Під час розгляду справи, поданими позивачем доказами, які є належними та допустимими, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволено повністю, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн., суд стягує з відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .
Суддя В. Ф. Лотуга