Провадження № 2/761/602/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту та не обліковану електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (надалі за текстом також - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом також - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 16821,03 грн. - заборгованість за не обліковану електричну енергію у сумі, 2848,77 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію, 3487,57 грн. - 3% річних та інфляційну складову, судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та здійснити розподіл витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії електричними (локальними) мережами, в тому числі і в частині використання ліцензії та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

За адресою: АДРЕСА_1 , де постачалась електроенергія до 01.01.2019 року ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» споживачем є ОСОБА_2 .

З 01.01.2019 ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є оператором системи розподіл, здійснює ліцензійну діяльність виключно щодо розподілу електричної енергії.

За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, внаслідок чого станом на 01.10.2021р. на показниках існує заборгованість за не обліковану електричну енергію та спожиту енергію у сумі 19669,80 грн.

Оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже прострочив виконання грошового зобов`язання, а відтак необхідно здійснити оплату 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України у розмірі 3487,57 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

24.11.2021 року до суду надійшла зазначена цивільна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-1514 від 29.04.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 року в провадження судді Матвєєвої Ю.О. надійшла цивільна справа за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту та не обліковану електроенергію.

Ухвалою суду від 30.04.2025 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 13.05.2025 року витребувано інформацію (документи) у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо власника майна за адресою: АДРЕСА_1 .

21.05.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого просила відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимогах, у зв`язку з тим, що згідно договору купівлі-продажу від 21.04.2006 року квартиру АДРЕСА_2 була продана ОСОБА_3 . Крім того відповідач зазначив, що згідно Довідки-розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 на момент продажу квартири 21.04.2006 року заборгованість перед позивачем була відсутня.

13.05.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої останній наполягає на задоволенні позовних вимогах.

13.05.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» визначило відповідачем ОСОБА_1 .

При цьому, позивач просив розглядати справу у спрощеному порядку. Будь-яких клопотань до суду після відкриття провадження у справі та наданих заперечень відповідача, позивачем не подано.

Оцінивши матеріали справи та надані докази відповідачем, судом встановлено, що позивачем пред`явлено позов до неналежно відповідача.

Так, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за спожиту та не обліковану електроенергію,в тому числі, штрафні санкції в порядку ст.625 ЦК України за адресою: АДРЕСА_3 .

Із поданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.10.2021 року відповідач має заборгованість, а саме: 16821,03 грн. - заборгованість за не обліковану електричну енергію у сумі, 2848,77 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію, 3487,57 грн. - 3% річних та інфляційну складову.

При цьому, суд звертає увагу на те, що 21 квітня 2006 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . Вказаний договір посвідчений держаним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Лавренюк С.М. та зареєстрований у реєстрі за № 5-2253.

Крім того згідно Довідки-розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 на момент продажу квартири 21.04.2006 року заборгованість перед позивачем була відсутня.

Зважаючи на вищевикладене, вбачається, що вказана вище заборгованість виникла з вини нового власника вказаної вище квартири.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 не може бути належним відповідачем за даним позовом.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має право проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

При цьому, позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача не заявлялось.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вказати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу за час прострочення оплати за спожиту електричну енергію, яка розрахована позивачем з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, є похідними від наявності правових підстав для стягнення із споживача заборгованості за спожиту електроенергію, а тому ці вимоги також задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, підстав для відшкодування позивачу понесених ним судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимогах ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту та не обліковану електроенергію - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

10 червня 2025 року