Провадження № 22-ц/812/1213/25
УХВАЛА

16 червня 2025 року м. Миколаїв

справа № 487/1774/23

Миколаївський апеляційний суд у складі головуючого судді Тищук Н.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Тищук Н.О., у цивільній справі за позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» в особі голови правління Годзи Оксани Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року задоволено позовні вимоги позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» в особі голови правління Годзи О.М. до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

31 травня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на судове рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 02 червня 2025 року визначено склад колегії: головуюча суддя - Тищук Н.О., судді - учасники колегії Лівінський І.В., Шаманська Н.О.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду у складі головуючої судді Тищук Н.О. від 06 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано п`ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання уточненого тексту апеляційної скарги та сплату судового збору.

11 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючої у справі.

У заяві про відвід ОСОБА_1 посилався на Конституцію України, а саме: на статтю 19 щодо правового порядку в Україні, статтю 20 щодо державних символів України, статтю 129-І щодо порядку ухвалення судового рішення.

Також заявник посилався на статтю 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо присяги судді.

ОСОБА_1 зазначає, що ухвала Миколаївського апеляційного суд від 06 червня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху не відповідає приписам цих норм права.

При цьому заявником не зазначено у чому саме полягає її невідповідність.

Також у заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи необ`єктивність у цій справі.

Проаналізувавши вказану заяву, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно вимог статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Будь-яких передбачених цією статтею підстав для відводу ОСОБА_1 не зазначав.

Незгода заявника з вчиненими судом апеляційної інстанції процесуальними діями не може бути підставою для відводу судді.

З огляду на викладене суддя-доповідач вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід є необґрунтованою.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, розгляд питання про відвід здійснюється суддею, який визначається в порядку частини 1 статті 33 ЦПК.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тищук Н.О. визнати необґрунтованою.

Вирішення питання про відвід судді передати судді, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук