Справа № 698/342/25
Провадження № 2/698/225/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Триліс Я.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» через свого представника адвоката Усенка М.І. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 200303033 від 22.10.2020 року в розмірі 99246,12 грн., а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір оферта № 200303033, назва продукту КОКО-КЕШ, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було відкрито рахунок у валюті гривні та надано кредит в сумі 58376,64 грн. на строк 1462 днів. Зазначає, що АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, що підтверджується випискою за кредитним договором по рахунку, тоді як, ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов`язань, в результаті чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 25.07.2024 року становила 99246,12 грн., з яких: 31692,72 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5,73 грн. - заборгованість за відсотками, 67547,70 грн. заборгованість за комісією.

25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, згідно умов якого АТ «Банк Форвард» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 200303033 від 22.10.2020 року, що укладений між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 30.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

19.05.2025 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у частині позовних вимог про стягнення з нього заборгованості за комісією в розмірі 67547,70 грн. в повному обсязі та зменшити судові витрати по оплаті правової допомоги. Посилаючись на норми Закону України «Про споживче кредитування» та постанову Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 202/5330/19 вказує, що кредитний договір № 200303033 від 22.10.2020 року не зазначено переліку додаткових банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту, за надання яких стягується комісія. Також посилаючись на постанову ВП ВС від 19.02.2020 року у справі 755/9215/15-ц вказує, що він пенсіонер за віком, розмір його пенсії складає 3300,00 грн., у зв`язку з чим він не має можливості сплатити судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. та просить зменшити їх розмір.

29.05.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він посилаючись на постанову Полтавського апеляційного суду від 06.03.2024 року у справі № 550/1233/23 вважає аргументи наведені відповідачем у відзиві безпідставними, необґрунтованими, та жодним чином не доведеними, оскільки кредитні кошти було отримано, а відтак є необхідність виконання зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності дост. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до вимогст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідност. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 22.10.2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір оферта № 200303033, назва продукту КОКО-КЕШ.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, сума кредиту 58376,64 грн., строк кредитування 48 місяців, мета отримання кредиту на споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом протягом 10 робочих днів з дати укладення договору, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, без ПДВ 3,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Загальна вартість за кредитом 107155,83 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 165532,47 грн.. Реальна річна процентна ставка 114,73 % річних.

25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, згідно умов якого АТ «Банк Форвард» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 200303033 від 22.10.2020 року, що укладений між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 ..

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 25.07.2024 року до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в загальній сумі заборгованості 99246,12 грн., з яких: 31692,72 грн. залишок по тілу кредиту, 5,73 грн. залишок по відсоткам, 67547,67 залишок по комісіям.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № 200303033 від 22.10.2020 року за період з 22.10.2020 року по 31.10.2023 року встановлено, що станом на 22.07.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 99246,12 грн., з яких: 31692,72 грн. заборгованість по тілу кредиту, 5,73 грн. заборгованість по відсоткам, 67547,67 заборгованість по комісії.

З виписки по особовим рахункам угоди № 200303033 від 22.10.2020 року за період з 06.03.2012 по 10.06.2023 року вбачається, що 22.10.2020 року на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 58376,64 грн. згідно договору № 200303033 від 22.10.2020 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розрахунковий період починається з 22.10.2020 року по 31.10.2023 року.

При цьому, договір кредиту № 200303033 від 22.10.2020 року укладений на 48 місяців, тобто до 22.10.2024 року.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу № Д4133 від 18.04.2025 року про дострокове погашення заборгованості за договором кредиту № 200303033 від 22.10.2020 року, що укладений між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 у розмірі 99246,12 грн. та повідомлено відповідача, що у разі невиконання їхньої вимоги справу буде передано для проведення процедури примусового стягнення заборгованості. Разом з тим, досудова вимога залишена останнім без реагування.

Так, за умовами договору було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 58376,64 грн. строком на 48 місяців. При цьому факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 58376,64 грн. шляхом перерахування на його рахунок № НОМЕР_1 підтверджений належним доказом, а саме виписками по особовим рахункам угоди № 200303033 від 22.10.2020 року.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем кредитних коштів, які в добровільному порядку повернуті відповідачем лише частково, а тому залишок заборгованості відповідача за тілом кредиту у розмірі 31692,72 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги.

За договором кредиту № 200303033 від 22.10.2020 року позивач також просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за процентами в розмірі 5,73 грн., які ним розраховувались відповідно до умов, погоджених позикодавцем та боржником у пунктах зазначеного договору.

З огляду на викладене, нарахуванню та стягненню з відповідачки підлягають відсотки за користування кредитними коштами за період з 22.10.2020 року по 31.10.2023 року, як передбачено умовами укладеного Договору та графіком платежів, що в сумі становить 5,73 грн..

При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 67547,67 грн., суд виходить з наступного.

Пунктом 1 паспорту споживчого кредиту, який є додатком до договору № 200303033 від 22.10.2020 року встановлено, що щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, без ПДВ 3,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі.

При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які АТ «Банк Форвард» встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Наведені у відповіді на відзив доводи суд не бере до уваги, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 виклала правовий висновок про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1 паспорту споживчого кредиту, який є додатком до договору № 200303033 від 22.10.2020 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договором кредиту № 200303033 від 22.10.2020 року та визнає зазначену позивачем заборгованість за тілом кредиту та процентами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягненню підлягає на користь позивача сума заборгованості у розмірі 31698,45 грн., з яких: 31692,72 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5,73 грн. заборгованість за відсотками.

В іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 772,74 грн. (розмір заявлених вимог 99246,12 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 31698,45 грн. (31.9%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 2422,40 грн. (2422,40 х 31,9 % : 100 % = 772,74).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача надав до суду ордер на надання правничої (правової) допомоги та витяг із замовлення № 39 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» уклало з АО «Апологет» договір про надання юридичної допомоги. Крім того, надано детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.03.2024 року.

Разом з тим, копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року суду не надано та в матеріалах справи копія договору відсутня.

Верховний Суд у справі № 922/2604/20 від 20.07.2021 року зробив правовий висновок, відповідно до якого відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

З огляду на викладене, враховуючи заперечення відповідача, беручи до уваги те, що представником позивача не надано суду копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, суд доходить висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ) заборгованості за кредитним договором № 200303033 від 22.10.2020 року в розмірі 31698 (тридцять одна тисяча шістсот дев`яносто вісім) грн. 45 (сорок п`ять) коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 772 (сімсот сімдесят дві) грн. 74 (сімдесят чотири) коп..

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко