Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1602/25
Провадження № 2-о/711/84/25
У Х В А Л А

03 червня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

за участю секретаря Буйновської А.П.,

представника заявника

за довіреністю Птуха В.І.

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою Черкаської міської ради, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Перша Черкаська державна нотаріальна контора, Друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник Черкаська міська рада звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою, в якій просить визнати спадщину, після померлої ОСОБА_2 , відумерлою та передати квартиру АДРЕСА_1 у власність територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її останнім місцем проживання визначено: АДРЕСА_2 . Вказана квартира перебувала у власності останньої на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради.

Як зазначено, відповідно до листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 25.10.2024 № 6567-05-11/05-09, станом на 25.10.2024, відсутня інформація про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, листом повідомлено, що реєстр територіальної громади містить відомості про особу за вказаною адресою, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, інформація стосовно зазначеної особи не актуалізована, в зв`язку з відсутністю в органі реєстрації відомостей, необхідних для актуалізації.

Заявник також вказує, що листом від 05.12.2024 № 1484/01-16 Друга черкаська державна нотаріальна контора фактично відмовила у наданні інформації щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 . Надання доказів, які б свідчили про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття, вважає неможливим, враховуючи приписи ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Звертаючись з цією заявою, заявником визначено заінтересованою особою Другу черкаську державну нотаріальну контору.

Ухвалою суду від 13.03.2025 заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Визначено проводити розгляд даної справи за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні 07.05.2025 залучено до участі у розгляді справи заінтересованих осіб: ОСОБА_1 та Першу черкаську державну нотаріальну контору.

У судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_4 підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі наявних матеріалів.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 є його тіткою (рідна сестра його батька). Він з 22.10.1996 був зареєстрований і фактично мешкав з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 , він також мешкав за вказаною вище адресою. Він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Складений ОСОБА_2 за життя заповіт, є чинним, спадкова справа заведена у Першій черкаській державній нотаріальній конторі. Також зауважив, що він подав у шестимісячний термін, з моменту смерті ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини, але на теперішній час ще не оформив спадщину. Враховуючи зазначені вище обставини, просив відмовити у задоволенні заяви Черкаської міської ради у повному обсязі.

У судове засідання представник заінтересованої особи Другої черкаської державної нотаріальної контори не з`явився. Водночас, 27.03.2025 до суду надійшла письмова заява нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. від 26.03.2025 № 419/01-16 про розгляд справи без її участі.

У судове засідання представник заінтересованої особи Першої черкаської державної нотаріальної контори не з`явився. Водночас, 13.05.2025 до суду надійшла письмова заява завідувача Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. від 09.05.2025 № 806/01-16 про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. При вирішенні справи покладається на компетентність суду.

Суд вважає, що неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення справи.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і, метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, у порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно із статтею 1277 ЦК України в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Тобто, правовими підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Аналіз статті 1277 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що для набуття майном статусу відумерлого, по-перше, необхідна відсутність спадкоємців, або ж їх відмова від прийняття спадщини. По-друге, звернення до суду з відповідною заявою після спливу одного року з часу відкриття спадщини. І по-третє, статус відумерлого майна повинен бути встановлений відповідним судовим рішення.

Як передбачено статтями 334, 335 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених ЦК України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. У заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до частин першої-третьої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

У цій справі Черкаська міська рада у заяві про визнання відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_2 , зазначала, що надання доказів, які б свідчили про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття, є неможливим, враховуючи приписи ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Так, у судовому засіданні представник заявника просив витребувати матеріали спадкової справи з Першої черкаської державної нотаріальної контори, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та від приватного нотаріуса Фіщука С.О. належним чином оформлену копію заповіту, враховуючи заяву, яка розглядається судом.

Ухвалою суду від 23.04.2025 задоволено клопотання представника заявника та витребувано вказані вище матеріали.

30.04.2025 Першою черкаською державною нотаріальною конторою, на виконання ухвали суду від 23.04.2025, надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), по померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 . Як вбачається з наданих матеріалів, після смерті ОСОБА_2 , 17.01.2023 заведена спадкова справа № 70148762, на підставі заяви ОСОБА_1 від 17.01.2023. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) наявний чинний заповіт, який 29.11.2017 посвідчений приватним нотаріусом Фіщуком С.О. (заповідач ОСОБА_2 ).

30.04.2025 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.О., на виконання ухвали суду від 23.04.2025, надано копію заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_2 , 29.11.2017 за реєстровим № 5397. Відповідно до означеного заповіту ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин, судом встановлено наявність спору про право, оскільки після смерті ОСОБА_2 наявний спадкоємець ОСОБА_1 , який у встановленому законом порядку подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини шостої статті 296 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Таким чином, суддя вважає, що заяву Черкаської міської ради про визнання спадщини відумерлою слід залишити без розгляду, у зв`язку з тим, що виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Отже, вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 258-261, 293, 294, 334, 335, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Черкаської міської ради, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Перша Черкаська державна нотаріальна контора, Друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 09.06.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька