Справа № 575/1384/23
У Х В А Л А

03 червня 2025 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

27 травня 2025 року відповідач ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Цуркана В.І., через електронний суд подав клопотання, яке зареєстроване 28 травня 2025 року, про перегляд заочного рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року про стягнення заборгованості за договором кредиту та страхування за нововиявленими обставинами, мотивуючи тим, що рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року № 575/1384/23 (2/575/43/24) частково задоволений позов ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором зі стягненням з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за основним боргом у сумі 58858,73 грн. та 10,83 грн. - заборгованість за відсотками. По судовим витратам з урахуванням ухвали Великописарівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2025 року № 575/1384/23 (6/583/14/25) про виправлення помилки у виконавчому документі стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1412,99 грн.

11 травня 2025 року ОСОБА_1 випадково через мережу інтернет сайтів та судової влади виявлені обставини того, що договір факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений з порушенням вимог чинного законодавства. 14 травня 2025 року при ознайомленні з матеріалами судової справи Великописарівського районного суду Сумської області № 575/1384/23 представником ОСОБА_1 виявлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів переходу за договором факторингу вимоги від АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор). Представник відповідача, адвокат Цуркан В.І., ознайомлений з матеріалами судової справи у паперовому вигляді 14 травня 2025 року, з матеріалами електронної судової справи у ЕС ЄСІТС після підключення адвоката до даної судової електронної справи 15 травня 2025 року. Суд дослідив судову справу на підставі доказів, які є неналежними та недопустимими за наявності обставин, які від суду були приховані стороною позивача. Наявна в матеріалах справи копія договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, не містить всіх сторінок договору (наявні перша, друга, третя сторінки з переходом відразу до сьомої сторінки), що позбавляє можливості дослідити зміст договору у повному обсязі та встановити зміст (предмет) договору за наявності багатостороннього договору кредиту та страхування №Е08.28804.007458242 від 22 січня 2021 року, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами, але тільки за однім первісним кредитором. Копії окремих аркушів договорів факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд не мав приймати такі докази як належні, допустимі та достовірні докази у розумінні положень статей 77 - 79 ЦПК.

Відтак, позивачем до матеріалів позовної заяви не додано доказів на підтвердження відступлення права вимоги, що унеможливлює встановлення наявності заборгованості відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Судом дані обставини також не досліджені і не перевірені, зміст всього витягу від суду прихований, позивачем не надано суду доказів того, що боржника (відповідача) було поінформовано про відступлення права вимоги. Таким чином в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту укладення договору та переходу права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Ідея Банк» до наступного (нового) кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Судом дані обставини не досліджені і не перевірені, чи направлялося повідомлення відповідачу судом не перевірено. Крім цього вважає незрозумілим та не доведеним причинно - наслідковий зв`язок переходу права вимоги від АТ «Ідея банк» без участі учасникам багатостороннього договору, безпосередньо страхового агента та кредитного посередника ТОВ «Нью Файнес Сервіс» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Так, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. З наданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу, таких оплат не проведено. За умови надання переказу від АТ «Ідея банк» без участі учасникам багатостороннього договору, безпосередньо страхового агента та кредитного посередника ТОВ «Нью Файнес Сервіс» коштів на суму (мільйонів) 15 300 000.00 грн. не визначено і не зазначено яка саме сума з загального розміру переказаних коштів стосується відповідача. У судових реєстрах за інформаційними даними ЄДРСР наявна інформація про безліч судових проваджень з посиланням на договір факторингу від 7.07.2023р. № 07072023 з прийняттям рішень про відмову у задоволенні позову за наявності перелічених порушень, на підставі викладеного вважає, що це все є наявними нововиявленими обставинами.

Позивач просить відкрити спрощене провадження з повідомлення (викликом) сторін за його заявою, задовольнити його заяву, скасувати судове рішення та відмовити в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Крім цього 28 травня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Цуркана В.І., надійшла заява про зупинення виконавчих дій (зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу) у виконавчих провадженнях № 77892549 про стягнення основного боргу та виконавчому провадженні № 77892646 про стягнення судових витрат відкритих на підставі виконавчих листів виданих Великописарівським районним судом Сумської області від 30 травня 2024 року по справі № 575/1384/24.

29 травня 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Цурканом В.І., подано заяву про поновлення процесуального строку щодо подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка мотивована тим, що матеріалами цивільної справи № 575/1384/23 (2/575/43/24) простежується, що ОСОБА_1 рішення суду від 04 березня 2024 року не доведено, аркуші судової справи містять документи з підписами нібито від ОСОБА_1 а.с.69 та а.с.81, хоча такими не являються, так як ОСОБА_1 такі підписи не проставлялися. 06 травня 2025 року поштою послугами АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 доведені постанови про відкриття виконавчих проваджень АСВП № 77892549 (про стягнення основного боргу) та АСВП № 77892646 (про стягнення судових витрат). Отримання поштової кореспонденції підтверджується відстеженням за поштовим штрихкодовим ідентифікатором 506. Оскільки суд дослідив судову справу на підставі доказів, які є неналежними та недопустимими за наявності обставин, які від суду були приховані стороною позивача, тому наведені обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання заяви про перегляд судового рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту та страхування за нововиявленими обставинами та поновити процесуальний строк звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту та страхування за нововиявленими обставинами починаючи з 11 травня 2025 року - виявлення порушень щодо укладення договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року між АТ « Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 07 липня 2023 року № 07072023, платіжної інструкції та не повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги, та не відповідності вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі (пункт 1 частини третьої статті 429 ЦПК України).

Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Цуркан В.І., вважає нововиявленими обставиною те, що 11 травня 2025року відповідачем випадково через мережу інтернет сайтів та судової влади виявлені обставини того, що договір факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року між АТ « Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений з порушенням вимог чинного законодавства. Наявність договірних відносин по багатосторонньому договору кредиту та страхування від 22.01.2021р. № Е08.28804.007458242, який укладався за участі сторін (1) відповідача ОСОБА_1 , (2) кредитодавця АТ «Ідея банк» (3) та/разом ТОВ «Нью Файнес Сервіс», де останній виступав самостійним учасникам багатостороннього договору, безпосередньо страховим агентом за договором та як кредитний посередник, аналогічні обставини підтверджуються п.2 Паспорту споживчого кредиту як Додаток № 1 до договору кредиту та страхування від 22.01.2021р. № Е08.28804.007458242, не залучення до договору факторингу та не погодження на це учасника багатостороннього договору ТОВ «Нью Файнес Сервіс» за наявності договору кредиту та страхування від 22.01.2021р. № Е08.28804.007458242 від 22.01.2021р. разом з юридичною особою ТОВ «Нью Файнес Сервіс» як самостійного учасника багатостороннього договору, безпосереднього страхового агента за договором та як кредитного посередника, позивачем навіть не зазначено, доказів не надано і судом не досліджено, наявність договору факторингу від 7.07.2023р. № 07072023, який не містить всіх сторінок договору (наявні тільки перша, друга, третя сторінки з переходом відразу до сьомої сторінки), що позбавляє можливості дослідити зміст договору у повному обсязі та встановити зміст (предмет) договору за наявності багатостороннього договору кредиту та страхування від 22.01.2021р. № Е08.28804.007458242, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами, але тільки за однім первісним кредитором (копії окремих аркушів договорів факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд не мав приймати такі докази як належні, допустимі та достовірні докази у розумінні положень статей 77 - 79 ЦПК), наявність витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 7.07.2023р. № 07072023, який не містить підпису сторін або посилання на його підписання електронними цифровими ключами, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача за договором, замість печаток юридичних осіб є зазначення про «М.П.», за своєю суттю є незаповненим (пустим) бланком, оскільки відповідні графи та розділи у ньому не містять належної інформації, не містять чіткої взаємопов`язаної інформації щодо самого договору факторингу, права за яким відступаються, ні щодо розміру заборгованості та суми фінансування, яка за основу приймається з розрахунку мільйонів 15 300 000.00 грн. (фактично витяг є документом, що надрукований позивачем та підписаний його представником, що не є ідентичним копії оригінального документа), відсутність письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із визначеною грошовою вимогою, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж, при цьому, у самому договорі факторингу за п.5.3. зазначено, що клієнт, у випадку відступлення права вимоги зобов`язаний повідомити кожного боржника/контрагента про відступлення права вимоги протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором, у спосіб визначений ст.25 Закону України «Про споживче кредитування» та договором з боржником та повідомити про обов`язок погашення заборгованості за первинним договором фактору. Про що він дізнався 11 травня 2025 року.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункти 27, 28)).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20 (пункт 6.38)).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддею встановлено, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було визнано частково позовні вимоги в частині суми основного боргу в розмірі 58858,73 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 10,83 грн. Крім цього письмові докази, як нововиявлені обставини, на які посилається представник відповідача, були досліджені судовим рішення, що спростовує посилання відповідача, що він тільки 11 травня 2025 року випадково через мережу інтернет сайтів та судової влади виявив обставини того, що договір факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року між АТ « Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений з порушенням вимог чинного законодавства. Тому суддя не може вважати це нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Таким чином оскільки відповідач активно приймав участь у справі, подав відзив на позовну заяву та був ознайомлений з матеріалами справи під час розгляду цієї справи, не надав доказів, що саме 11 травня 2025 року він дізнався про нововиявлені обставини та не міг дізнатися про існування таких обставин раніше, суддя не може чітко встановити перебіг строку на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем строку подання заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду у постанові 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) констатувала, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

За таких обставин, не підлягає задоволенню клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за відсутності підстав для його поновлення, а тому заяву представника відповідача, ОСОБА_1 , адвоката Цуркана В.І., необхідно залишити без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України.

Оскільки заяву представника відповідача, ОСОБА_1 , адвоката Цуркана В.І., про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, тому у задоволенні клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій необхідно відмовити, оскільки відсутні правові підстави для такого зупинення.

Керуючись статями 126-127, 424 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача, ОСОБА_1 , адвоката Цуркана Віктора Івановича про поновлення процесуального строку на перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Залишити без розгляду клопотання ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 04 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовити у задоволенні клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С. Семенова