У Х В А Л А

09 червня 2025 року м. Київ

Справа № 367/7808/21

Провадження: № 22-ві/824/50/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т. О.,

розглянувши заявуКірціцької- ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі Яворського М. А., Кашперської Т. Ц. та Фінагеєва В. О.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

у с т а н о в и в:

В провадженні Київського апеляційного суду перебувають апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2024 року та на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2025 року та від 07 квітня 2025 року справу призначено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Яворський М. А , судді: Кашперська Т. Ц., Фінагеєв В. О.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року було поновлено строк та відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року було поновлено строк та відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року.

05 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід колегії суддів.

Заява обґрунтована тим, що 22 липня 2024 року колегією суддів у складі: Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. було прийнято постановуза наслідками перегляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , поданої представником ОСОБА_6 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_6 - задоволено. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року змінено в частині розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме зменшено тверду грошову суму з 4 000 грн до 2 000 грн. 07 серпня 2024 року колегією суддів у складі: Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. було прийнято постанову, якоюзаяву ОСОБА_2 , подану представником Грубською К.В., про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_6 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені в суді апеляційної інстанції судові витрати по сплаті правничої допомоги в розмірі 7 000 грн. Здійснено перерозподіл судових витрат, змінено рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року в частині судових витрат, які підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на користь держави, шляхом зменшення судового збору з 290,56 грн до 145,28 грн.Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено. Постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року і додаткову постанову Київського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року скасовано, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2023 року у справі № 367/2716/21 залишено в силі. Так, на думку заявниці, постанови, що були скасовані Верховним Судом при касаційному розгляді справи № 367/2716/21, призвели до негативних наслідків у вигляді порушення прав малолітньої дитини на належне утримання. Заявниця вважає, що колегія суддів вчинила протиправну дію, зменшивши розмір аліментів, які підлягали стягненню з ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки постанови Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року та від 07 серпня 2024 року, які прийняті колегією суддів у складі: Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О., де розглядався інший спір, але між тими ж самими сторонами, були скасовані постановою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року, то колегія суддів може ставитися до неї упереджено. Крім того, заявниця вказує на можливий особистий зв`язок судді Яворського М.А. та позивачОСОБА_2.Тож, ОСОБА_3 вважає, що колегія суддів не є безсторонньою, неупередженою та об`єктивною.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року заяву ОСОБА_3 про відвід колегії суддіву складі Яворського М. А, Фінагеєва В. О., КашперськоїТ. Ц., визнано необґрунтованою, справу передано для автоматизованого розподілу відповідно до ст. 33 ЦПК України з метою визначення судді для її розгляду.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до ст. 33 ЦПК Українипитання про відвід вирішується суддею судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомою Т.О. без повідомлення учасників справи.

05 червня 2025 року ОСОБА_3 направила через систему «Електронний суд» 04 червня 2025 року письмові пояснення, у яких заначила,що колегія суддів у складі Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О. в ухвалі Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року узагальнили доводи відводу до того, що заява стосується незгоди із процесуальним рішенням. Разом з тим, мова йде про недбалість суддів при вирішеннілише її справи про стягнення аліментів, де колегія суддів припустилась помилок. Зазначає, що недовіра виникає до професійного рівня суддів, до здатності вивчати матеріали справи та ухвалити законне рішення.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені у заяві про відвід колегії суддів, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановленихстаттею 37 цього Кодексу.

Перелік підстав для задоволення заяви про відвід складу суду зазначений у ст. 36 ЦПК України носить вичерпний характер і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною4 статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного(пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Цивільно процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а такожнаявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи,обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Доводи заявника, в тому числі, що ухвалення рішення у справі № 367/2716/21, яке в подальшому було скасовано судом касаційної інстанції, колегією суддів у визначеному складі, якими вона обґрунтовує заяву про відвід, не містять обставин, які визначені чинним процесуальним законодавством як підстави для відводу судді, чи викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Крім того, суд звертає увагу на приписи . 4 ст. 36 ЦПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Викладені у заяві доводи ОСОБА_3 про те, що суддя Яворський М. А. має особистий зв`язок з ОСОБА_2 базуються на її власних припущеннях.Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акту, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід зазначених суддів.

Ураховуючи наведене, обґрунтованих обставин, які б підтверджували недотримання колегією суддів Яворського М.А.,Кашперської Т. Ц. та Фінагеєва В.О.при розгляді апеляційних скаргна рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2024 року та на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року, а тому подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у складі Яворського М. А., Кашперської Т. Ц. та Фінагеєва В. О. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т. О. Невідома