Справа №521/1441/25
Провадження №2/521/2620/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенко М.В.,
при секретарі Корнієнко Л.В.,
за участі представника позивача - адвоката Логовського В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У січні 2025 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом представник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розписками, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти у розмірі 836 625,18,00 грн., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно розписки від 30 серпня 2014 року відповідачка ОСОБА_2 взяла в борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч доларів) на власні потреби, про що було складено власноруч розписку у присутності свідка ОСОБА_3 01 вересня 2014 року позивачка знов надала у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000 (вісім тисяч гривень), про що складено розписку відповідачкою у присутності свідка рос. ОСОБА_4 . Строком повернення коштів за борговими розписками було визначено 01 березня 2015 року. Однак, відповідачка не виконує свої зобов`язання по наданим розпискам. Неодноразові вимоги позивачки про повернення коштів, відповідачка ігнорує. Крім того, позивачка вважає, що за користування чужими грошовими коштами відповідачка повинна сплачувати проценти в розмірі трьох річних від простроченої суми. Всі ці дії відповідачки призвели до того, що позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.02.2025 року заява була залишена без руху.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 18 березня 2025 року.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.2025 р.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.
У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Логовський В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що до теперішнього часу борг не було повернуто. Також, надав оригінали розписки від 30.08.2014 року та 01.09.2014 року.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Справу розглянуто судом за матеріалами справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 30.08.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивачки в борг грошові кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч доларів) строком повернення до 01 березня 2015 року, що підтверджуються оригіналом розписки відповідачки (а.с.30).
Також судом встановлено, що 01.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивачки в борг грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч гривень) строком повернення до 01 березня 2015 року, що підтверджуються оригіналом розписки відповідачки (а.с.31).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Наявність у позивачки оригіналів розписок свідчить про те, що відповідачкою свої зобов`язання за укладеними договорами позики не виконані.
Статтею 625 ЦК передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню:
-основна сума боргу за розпискою від 30.08.2014 р. в розмірі 15 000 (доларів США)
-основна сума боргу за розпискою від 01.09.2014 р. з урахуванням встановленого індексу інфляції, розрахована станом на 27.01.2025 року згідно наданого позивачем розрахунку в розмірі 18 512 грн. 39 коп.;
-3% річних, нарахованих на суму боргу за розпискою від 30.08.2014 року за період з 02.03.2015 р по 27.01.2025 року згідно наданого позивачем розрахунку в сумі 186 934 грн. 49коп.;
-3% річних, нарахованих на суму боргу за розпискою від 01.09.2014 року за період з 02.03.2015 р по 27.01.2025 року згідно наданого позивачем розрахунку в сумі 2 378 грн. 30 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.
Таким чином, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 6 693,00 грн., сплачений при поданні позовної заяви.
В позовній заяві позивачем було наведено попередній розрахунок судових витрат, в якому зазначено про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в сумі 20 000 грн., проте суду, всупереч вимог ст. 137 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження, у зв`язку із чим підстави для покладення таких витрат на відповідачку відсутні.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) суму боргу за договором позики від 30 серпня 2014 року в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США 00 центів.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) суму боргу за договором позики від 01 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції станом на 27 січня 2025 року в розмірі 18 512 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 39 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) 3% річних, нарахованих на суму боргу за договором позики від 30 серпня 2014 року за період з 02.03.2015 р. по 27.01.2025 року в сумі 186 934 (сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 49 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) 3% річних, нарахованих на суму боргу за договором позики від 01 вересня 2014 року за період з 02.03.2015 р. по 27.01.2025 року в сумі 2 378 (дві тисячі триста сімдесят вісім) гривень 30 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 6 693 (шість тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 03 червня 2025 року.