КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1872/18
Провадження № 2/488/23/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.06.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Волошиній Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказав, що 08.02.2017 р. приблизно о 12 год. 05 хв. він керував транспортним засобом марки «HONDA» CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався у м. Миколаєві, по вул. Кузнецькій (колишня назва вул. Скороходова), від вул. Садової у напрямку вул. 1-а Слобідська. Для здійснення маневру повороту ліворуч, орієнтовно за 30 м. до перехрестя, позивач завчасно увімкнув покажчик лівого повороту. Впевнившись у відсутності перешкод з усіх боків дороги, позивач почав виконувати поворот ліворуч, і у цей час відчув сильний удар у ліву частину його автомобіля, автомобілем «Mitsubishi» L200 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , який рухався на великій швидкості у тому ж напрямку руху по зустрічній смузі, під керуванням відповідача по даній справі ОСОБА_2 . Після зіткнення, автомобіль позивача розвернуло майже на 180 градусів, він отримав значні механічні ушкодження.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.03.2018 р., винесеною у адміністративній справі № 33/784/121/18, ОСОБА_2 було визано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, провадження у цій справі було закрито на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позивач зазначив, що він є власником пошкодженого внаслідок вказаної ДТП автомобіля - марки «HONDA» CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а відповідач є власником автомобіля «Mitsubishi» L200 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 . Згідно звіту незалежної оцінки вартості матеріального збитку за № 251-17, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ЧП ОСОБА_3 , розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля - марки «HONDA» CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 324 080,83 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у Страховій компанії «ВУСО», а страховою компанією позивача була ПрАТ СК «ПЗУ Україна», до якої позивач звернувся за страховим відшкодуванням. За узгодженням між страховими компаніями, шляхом взаємного врегулювання, позивачу було виплачено 100 000 грн., однак це не відшкодовує дійсного розміру завданої позивачеві матеріальної шкоди.

В свою чергу відповідач, винуватець ДТП, відмовився відшкодовувати завдані ним збитки, що спричинило моральну шкоду позивачу, яка виразилась у його моральних стражданнях через перенесений стрес, зміну звичного способу життя, постійні страждання через перенесену ДТП, та відмову відповідача компенсувати у добровільному порядку спричинені збитки.

Посилаючись на таке, позивач просив стягнути на його користь з відповідача:

-матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, та не відшкодовану страховою компанією, у розмірі 224 080,83 грн., витрати, пов`язані із визначенням розміру збитків у розмірі 1 500 грн., а також франшизу у розмірі 1 000 грн.;

-моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.;

-судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 2 985,81 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 27 000 грн.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.12.2019 р., за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бернікової І.О., до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору була залучена Страхова компанія «ВУСО», та призначена судова авто товарознавча експертиза.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити, у подальшому від представника позивача надійшла заява про слухання справи у відсутність його та позивача.

Відповідач у призначені по справі судові засідання не з`являвся, за його клопотанням судові засідання з різних причин були неодноразово відкладені, представник відповідача був присутній у підготовчому судовому засіданні, в подальші призначені по справі судові засідання не з`являвся, причини неявки суду невідомі.

У своєму відзиві відповідач заперечував проти позову у повному обсязі мотивуючи тим, що позивачем не доведено того, що він є власником пошкодженого автомобіля, вина відповідача у вчиненні ДТП не доведена належними та допустимими доказами, розмір спричинених збитків є необґрунтованим, а також є недоведеною моральна шкода, яку просить стягнути позивач. Відповідач також заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу через їх недоведеність, необґрунтованість та не співмірність зі складністю справи.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору СК «ВУСО» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що усі учасники справи були неодноразово та належним чином повідомлені про дату судових засідань, та мали достатньо часу для ознайомлення із матеріалами справи та для подання доказів, заявлення клопотань тощо, суд вважає можливим провести розгляд справи за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, представників сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що 08.02.2017 р. приблизно о 12 год. 05 хв. у м. Миколаєві на перехресті вулиць Кузнецької (колишня назва вул. Скороходова) та вулиці 1-ї Слобідської сталася ДТП за участю транспортних засобів марки «Mitsubishi» L200 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , та марки «HONDA» CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Із матеріалів справи вбачається, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені відносно обох водіїв - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.10.2017 р. (справа № 488/2064/17), яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 03.11.2017 р., - адміністративна справа відносно ОСОБА_1 була закрита у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 106-110 тому 1 даної цивільної справи).

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.02.2018 р. (справа № 488/4758/17), провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Проте постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.03.2018 р. вказана постанова скасована, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 111-116 тому 1 даної цивільної справи).

Зі змісту постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 22.03.2018 р. вбачається, що 08.02.2017 р. приблизно о 12 год. 05 хв. у м. Миколаєві водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi» L200 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухався по вул. Кузнецькій (колишня назва вул. Скороходова) і на перехресті з вул. 1-ю Слобідською з перевищенням максимально встановленої швидкості руху, порушив вимоги п.п. 10.1., 12.4, 14.2 в, 14.6 а Правил дорожнього руху України, і перед початком обгону не переконався у тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані. Внаслідок цього ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем марки «HONDA» CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку і виконував маневр повороту ліворуч, з вул. Кузнецької на вул. 1 Слобідську. Внаслідок цього сталася ДТП, а зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Таким чином, згідно вказаного судового рішення, особою, з вини якої сталася ДТП, було визнано саме відповідача по даній справі ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб марки «HONDA» CR-V з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , належить позивачеві по даній справі ОСОБА_1 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини перша та четверта статті 23 ЦК України).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-ІУ, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (стаття 28 Закону № 1961-IV).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 вищевказаного Закону).

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 1-27/03 від 27.03.2020 р., яка проводилась судовим експертом ТОВ «Український центр судових експертиз» Таракановим Ю.Ю. на підставі ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.12.2019 р., - вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику автомобіля марки «HONDA» CR-V, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , внаслідок ДТП, що відбулася 08.02.2017 р. у м. Миколаєві на перехресті вулиць Кузнецької та 1 Слобідської, складає 258 940,01 грн.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з ПрАТ СК «ВУСО». Копію відповідного полісу відповідач та його представник суду не надали, однак викладене підтверджується наявним у матеріалах справи страховим актом про пряме врегулювання збитків серії № АК.5465416.L0001.01.

Судом також встановлено, що ПрАТ СК «ВУСО» і ПрАТ СК «ПЗУ Україна» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016. Інформація про учасників угоди розміщена на офіційному сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України http://www.mtsbu.ua.

Згідно розміщеної на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України http://www.mtsbu.ua "Інформації про систему Прямого врегулювання збитків" пряме врегулювання збитків - це система, в якій страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов`язки страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Така система не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорів страхування, крім договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ), укладеного з страховиком - учасником системи ПВЗ.

Переваги системи прямого врегулювання збитків для власників транспортних засобів, згідно викладеного на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України http://www.mtsbu.ua, полягають в тому, що в разі ДТП потерпілий має можливість звернутись за виплатою відшкодування до "своєї" страхової компанії для отримання відшкодування. Таким чином, страхувальник має можливість вибрати страхову компанію, яка буде не тільки компенсувати збитки, відповідальним за які є страхувальник, але й компенсувати отримані страхувальником збитки в ДТП, відповідальним за яку є водій іншого транспортного засобу. При цьому не доведеться "брати участі в лотереї", звертаючись за відшкодуванням до страховика відповідального.

Згідно інформації розміщеної на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України http://www.mtsbu.ua скористатися системою прямого врегулювання збитків можна, якщо: ДТП сталося за участю виключно двох наземних ТЗ та є контактним (наявне зіткнення), незалежно від наявності або відсутності потерпілих, яким нанесено шкоду життю та здоров`ю; на обидва ТЗ є діючий на момент ДТП договір ОСЦПВВНТЗ та страховики обох учасників ДТП є учасниками системи прямого врегулювання збитків; водій одного з ТЗ є повністю винним в ДТП (немає часткової відповідальності); наявна інформація у страховика потерпілого щодо полісів учасників ДТП не є суперечливою в частині даних, на підставі яких ідентифікується забезпечений транспортний засіб (марка, тип, державний реєстраційний номерний знак) та визначаються наявність страхового забезпечення на дату ДТП, розмір франшизи та страхових сум. При цьому, при прямому врегулюванні відшкодовується тільки шкода, завдана майну, ДТП може бути зафіксовано за допомогою Європротоколу, врегулювання збитку здійснюється на умовах договору ОСЦПВВНТЗ, укладеного особою, відповідальною за ДТП з своєю страховою компанією (застосовується франшиза та страхова сума, вказані в такому договорі).

Зі змісту акту про пряме врегулювання збитків серії № АК.5465416.L0001.01. та платіжного доручення від 31.03.2017 р. (а.с. 21-22 тому 2 цивільної справи) вбачається, що позивач отримав страхове відшкодування за шкоду внаслідок ДТП, що сталася 08.02.2017 р., у розмірі 100 000 грн.

За такого і враховуючи вартість матеріального збитку (шкоди), визначеного висновком судової авто товарознавчої експертизи № 1-27/03 від 27.03.2020 р., розмір невідшкодованої позивачеві шкоди становить 158 940,01 грн. (шкода за висновком експертизи 258 940,01 грн. відшкодована позивачу 100 000 грн.). Крім цього, до шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, слід віднести його витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 500 грн. Таким чином розмір матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок ДТП, становить - 160 440,01 грн. (158 940,01 грн.+1 500 грн.), і підлягає стягненню з відповідача як особи, з вини якого сталася ДТП.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то суд вважає необхідним задовольнити їх частково виходячи із такого.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлює, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Із врахуванням обставин справи суд приходить до висновку, що внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, позивачеві була спричинена моральна шкода, яка виразилась у його душевних стражданнях, зміні звичного способу життя, яке виразилось у необхідності звертатись до оцінювача, витрачати для цього час та пальне, а також стражданнях через відмову відповідача в позасудовому порядку відшкодувати завдані ним збитки. З урахуванням вимог справедливості та розумності, суд вважає можливим визначити розмір моральної шкоди у розмірі 15 000 гривень.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно задоволених вимог, у розмірі - 2 282,67 грн. та витрат на професійну правнчу допомогу у розмірі 18 462,60 грн., а всього на загальну суму 20 745,27 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 160 440,01 грн. та у відшкодування моральної шкоди 15 000 грн., а всього стягнути 175 440,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму - 20 745,27 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстрація як ВПО АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ПрАТ СК «ВУСО», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, .

Суддя Л.І. Селіщева