Справа № 372/6758/24
Провадження № 2-576/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Рибака Є.В.

представника відповідача Кулініченка Г.В.

представника третьої особи Мамедової І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, треті особи ОСОБА_3 , Приватне Акціонерне Товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Рибака Є.В. звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з останнього на свою користь 73 645 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 140 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Мотивувала позовні вимоги тим, що 09.02.2024 року в с.Креничі Обухівського районумала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 який, керуючи автомобілем Mercedes-benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, спускаючись по дорозі не вибрав безпечного інтервалу при роз`їзді з автомобілем, керованим ОСОБА_1 Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Вказує, що вона та її неповнолітні діти, які знаходились в автомобілі на момент ДТП отримали тілесні ушкодження. Вину ОСОБА_2 у ДТП встановлено постановою Обухівського районного суду Київської області від 23.02.2024 року у справі № 372/766/24. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку вартість ремонту тз становить 117496 грн. 63 коп. Страховою компанією ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відшкодовано власнику транспортного засобу ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ. в розмірі 49959 грн. 13 коп. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню різниця між реальними збитками та шкодою, що відшкодовує страховик в розмірі 63035 грн., моральна шкода, визначена висновком комплексної психолого-соціальної експертизи №16-1-24 від 16.10.24 в розмірі 140000 грн., витрати на її проведення 8000 грн., витрати за визначення матеріального збитку 2500 грн., сплачені комісію, судовий збір у розмірі 4239 грн. 20 коп. та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 23.12.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

10.03.2025 року представник відповідача адвокат Кулініченко Г.В. подав до суду відзив на позовну заяву. Вказав, що страхова компанія сплатила страхове відшкодування позивачу, тому стягнення 73 645 грн. є необґрунтованим. Зазначає, що даний позов не визнає, оскільки вважає, що вказана ДТП виникла і по вині позивача, тому її вимоги є безпідставними.

19.03.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника відповідача ОСОБА_4 , в якій останній вказав, що страхова компанія здійснює лише часткове відшкодування завданих збитків, інша частина покладається на відповідача. Зазначає, що у відзиві не надано жодних доказів на спростування позиції сторони позивача, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

15.04.2025 року судом протокольною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 , Приватне Акціонерне Товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».

Ухвалою суду від 06.05.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

21.05.2025 року на адресу суду надійшло пояснення третьої особи СК щодо позову в якому вказано, що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 49 959,13 грн. без ПДВ, яку Товариство виплатило власнику транспортного засобу ОСОБА_3 на особистий банківський рахунок. Крім того, Товариство прийняло рішення про виплату страхового відшкодування позивачу на підставі поданих нею документів за шкоду, заподіяну здоров`ю у загальному розмірі 75 285 грн..

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що в неї у розпорядженні та користуванні, відповідно до довіреності від 22.03.2022 року, знаходиться автомобіль Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про ресєтрацію транспортного засобу належить її батьку ОСОБА_3 09.02.2024 року у с.Креничі Обухівського району з вини відповідача, який керував транспортним засобом Mercedes-benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , сталася ДТП. Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою суду, відносно неї адміністративну справу закрито. У вказаному ДТП було пошкоджено транспортний засіб Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 , їй заподіяно тілесних ушкоджень та моральної шкоди. В автомобілі в момент ДТП знаходились її неповнолітні діти, які теж зазнали тілесних пошкоджень. Страховою компанією відповідача їй відшкодовано передбачену договором страхування суму та витрати на лікування. Автомобіль Hyundai на разі відремонтовано частково. Відповідач відмовляється відшкодувати різницю між шкодою і виплаченим страховою компанією відшкодуванням, поводить себе зухвало. Вона та діти в наслідок ДТП проходили лікування, зазнали і продовжують зазнавати моральних страждань, їх спосіб життя змінився.

Представник позивача Рибак Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що позивач в наслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача зазнала майнової та моральної шкоди. Майнова шкода визначена звітом ФОП ОСОБА_5 , який проводив оцінку шкоди як за верненням Страхової Компанії так і за зверненням позивача. Згідно вказаного Звіту вартість ремонту становить 117496 грн. 63 коп., матеріальний збиток з урахуванням КФЗ - 54461 грн. 63 коп. В березні 2024 року ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», якою була забезпечена цивільно-правова відповідальність водія Mercedes-benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 згідно поліса ЦВ виплатив власнику тз матеріальний збиток з урахуванням КФЗ за мінусом ПДВ у розмірі 49959 грн. 13 коп. Різниця між реальними збитками та шкодою, яку відшкодовує страховик становить 63035 грн. За проведення товарознавчого дослідження позивач сплатила 2500 грн., банківська комісія за проведення платежу склала 30 грн. Додатково позивач понесла витрати за проведення комплексної психо-соціальної експертизи у розмірі 8000 рн. та витрати банківської комісії у розмірі 80 грн. При цьому витрати на правничу допомогу становлять 6000 грн. Просив врахувати, що позивач не має претензій до СК, а власник автомобіля Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 підтримує позов своєї доньки ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_6 не заперечуючи обставин ДТП, позовні вимоги визнав частково. Не вбачав підстав для стягнення з відповідача різниці вартості відновлювального ремонту, оскільки тз ОСОБА_1 відремонтований частково, доказів про реальну вартість ремонтних робіт нею не подано. При цьому просив врахувати ліміт відповідальності за договором страхування. Вимоги про стягнення моральної шкоди визнав частково, при визначенні конкретного розміру покладався на розсуд суду. Визнав також витрати заявлені позивачем на правничу допомогу. Витрати на проведення комплексної психо-соціальної експертизи, банківські витрати заперечив, посилаючись на безпідставність таких вимог. Вважав необгрунтованими і вимоги позову щодо стягнення з відповідача 2500 грн. за проведення оцінки матеріального збитку ФОП ОСОБА_5 , оскільки з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що фактично звіт про визначення вартості матеріального збитку виконаний вказаним ФОП на замовлення СК, а ОСОБА_1 звернувшись до ФОП фактично сплатила вказану суму для отримання копії такого звіту.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи Приватного Акціонерного Товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Мамедова І.Р. в судовому засіданні пояснила, що ПрАТ було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб Mercedes-benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 . 09.02.2024 року сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу та транспортного засобу Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. До СК звернулася власник пошкодженого автомобіля Hyundai із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно Звіту №61295 від 14.03.2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 54461 грн. 63 коп. з ПДВ та 49959 грн. без ПДВ. Доказів оплати проведеного ремонту Страховику надано не було, а страхове відшкодування власник пошкодженого автомобіля просив виплатити на свій особистий банківський рахунок. Відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності розмір франшизи 0,00 грн. Третя особа виплатила страхове відшкодування власнику автомобіля ОСОБА_3 , виконавши таким чином обов`язки, передбачені Законом у повному обсязі. Крім того, СК також було виплачено позивачу страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, у загальному розмірі 75285 грн., з яких 3045 грн. за моральну шкоду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.10.2012 року є власником автомобіля HYUNDAI р.н. НОМЕР_2 .

Згідно нотаріально посвідченої 22.03.2022 року за №320 довіренності ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 користуватися, а також розпоряджатися (продати, здати в оренду, обміняти, списувати (вибраковувати), заставляти, тощо), тим, що належить йому автомобілем HYUNDAI, 2012 року випуску, р.н. НОМЕР_2 . Довіреність видана строком на п`ять років.

09.02.2024 року о 16:10 год. в Обухівському р-н, с. Креничі, вул. Центральна, буд. 17, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes-benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, спускаючись по дорозі не вибрав безпечного інтервалу при роз`їзді з автомобілем Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого відбулось зіткнення.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 23.02.2024 року у справі № 372/766/24, залишеною без змін Постановою Київського апеляційного суду від 19.02.2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

Постановою Обухівського районного суду від 29.02.2024 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09.02.2024 року, є встановленим та не підлягає доказуванню.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль керований позивачем, ОСОБА_1 та її неповнолітні діти отримали тілесні ушкодження.

ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216306597, забезпечений транспортний засіб Mercedes-benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно вказаного договору страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 320000 грн.; за шкоду заподіяну майну 160000 грн., розмір франшизи 0,00. Вказаний договір був чинним на момент ДТП.

Позивач звернулася доПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 61295 від 14.03.2024 року виконаного ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 становить 117496 грн. 63 коп. з ПДВ на запасні частини; вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного КТЗ становить 54461 грн. 63 коп. з ПДВ на запасні частини або 49959 грн. 13 коп. без ПДВ на запасні частини. З вказаного звіту вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Hyundai І120, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 0,7

25.03.2025 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок власника транспортного засобу Hyundai 120 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 в сумі 49 959,13 грн., що підтверджується випискою по рахунку та не заперечується сторонами.

Позивач вказала, що на даний момент автомобіль повністю не відремонтовано, оскільки виплаченої суми страхового відшкодування було недостатньо для його повного відновлення.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 49959 грн. 13 коп. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Посилання представника відповідача на те, що розмір завданої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика і це є підставою для відмови у стягненні майнової шкоди з ОСОБА_2 не відповідає фактичним обставинам розглядуваної справи та є помилковими з огляду на таке. Відносини між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», яким було застраховано автомобіль Mercedes-benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Суд звертає увагу, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) без врахування ПДВ, оскільки доказів проведеного ремонту надано не було, а відшкодування проводиться безпосередньо на користь позивача.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає майнова шкода у розмірі 50428 грн.(вартість відновлювального ремонту 117496,63 сплачене страхове відшкодування з ПДВ 54461,63 грн.- ПДВ 12607 грн.)

Разом з цим, позивач уклала з ФОП ОСОБА_5 . Договір № 32/24 про проведення оцінки вартості матеріального збитку того ж автомобілю Hyundai від 16.09.2024 року та оплатила його виконання, що підтверджується квитанцією № 9 від 16.09.2024 року. Фактично дослідження транспортного засобу за договором між позивачем та ФОП не проводилось, останній надав висновок, який за змістом є тотожним проведеному на замовлення СК звіту визначення вартості матеріального збитку того ж таки транспортного засобу. Такі обставини зазначила позивач, вказуючи, що фактично сплатила кошти за копію звіту. Таким чином підстави для стягнення 2500 грн. витрат за проведення дослідження відсутні.

Відмовляючи у стягненні вищезазначених витрат заявлених позивачем, не вбачає суд підстав і для стягнення понесених нею ж витрат по сплаті комісії за банківські послуги у розмірі 30 грн.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною четвертою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4, обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначено у пункті 53 постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року по справі №821/1841/17, практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахував обставини справи, доведеність вини відповідача у вчиненні ДТП, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач у зв`язку з пошкодженням майна, характер майнових втрат, зокрема, враховано зміни звичайного укладу життя позивача та додаткові зусилля для його організації у зв`язку неможливістю експлуатації транспортного засобу, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, а відтак виходячи із засад розумності і справедливості, а також усталеної практики Європейського суду з прав людини, розмір моральної шкоди суд визначає 10000 грн.

Щодо поданого позивачем на підтвердження розміру моральної шкоди висновку комплексної психолого-соціальної експертизи №16-10-24 від 16.10.2024 року суд не приймає його до уваги, оскільки з його тексту вбачється, що дане дослідження проведено експертом психодіагностики, а не атестованим судовим експертом в цій галузі. При цьому виконавцем дослідження прийнято до уваги лише документи та пояснення, які подані позивачем та не проаналізовано всі докази, які містяться в матеріалах справи. Разом з тим, в ході розгляду справи позивач не заявляла клопотань про призначення у справі відповідної судової психологічної експертизи.

Не приймаючи до уваги подане дослідження щодо визначення моральної шкоди, суд не приймає до уваги і здійснену на його проведення оплату.

З приводу вимог позивача про стягнення судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду Договір про надання професійної правової допомоги № 22/10/24Р від 22.10.2024 року, Додаткову угоду № 1 від 22.10.2024 року, Акт наданих послуг від 30.10.2024 року.

Суд враховує тривалість розгляду справи, час витрачений адвокатом та кількість процесуальних дій сторін у справі, складність справи, виконану роботу адвокатом, а також те, що заявлені на правову допомогу витрати в розмірі 6000 грн. в судовому засіданні визнав представник відповідача та стягує їх у вказаному розмірі.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП 50428 грн., 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 6000 грн. витрат на правничу допомогу, 1045 грн. 70 коп. сплаченого судового збору, а всього стягнути 67473 грн. 70 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 11 червня 2025 року.

Суддя Т.В. Проць