Справа № 331/3303/24
Провадження № 2/331/241/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Красан І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б», в особі представника Вишнякової Ірини Олександрівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків за обслуговування будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б», в особі представника Вишнякової Ірини Олександрівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків за обслуговування будинку та прибудинкової території.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 01 липня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а.с.45).

Представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Проте, 17.01.2025 року представник позивача Вишнякова І.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1179092 від 27.05.2024 року, подала до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач ОСОБА_1 погасила заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. Також представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника позивача (а.с.77-78).

Відповідач Деньщикова А.В. у судове засідання також не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час і місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомила. Проте, 30.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 надала через канцелярію суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору. Крім того, відповідач у зазначеній заяві, вказує, що вона повністю погасила заборгованість, являється інвалідом 2 групи, вважає розмір витрат на правничу допомогу завищеним, тому просить судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача (а.с.81-82).

03 лютого 2025 року представник позивача Вишнякова І.О. подала до суду через підсистему «Електронний суд» заперечення на заяву відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, в яких представник позивача зазначає, що після відкриття провадження у справі 01.07.2025 року відповідач лише у січні 2025 року оплатила заборгованість, яка є предметом спору по цій справі. Представник позивача також вказує, що відповідач не конкретизує у чому саме полягає завищеність витрат. Оскільки відповідач є звільненою від сплати судового збору, то позивач просить суд вирішити питання про повернення сплаченого судового збору (а.с.86-87).

Відповідно до вимог п. 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі необхідно закрити, оскільки відсутній предмет спору.

Крім того, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією ID: 2514-0834-0500-4069 від 27 травня 2024 року (а.с.42).

Згідно положень ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом п. 5) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, оскільки провадження у даній справі підлягає закриттю з підстави відсутності предмету спору, сплачена сума судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. підлягає поверненню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б», в особі представника Вишнякової Ірини Олександрівни, звернулося до суду із зазначеним позовом.

08 січня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 було сплачено у рахунок погашення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території 4725 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією-квитанцією № 000469.01.131.25011 від 08 січня 2025 року (а.с.83).

Отже, відповідач ОСОБА_1 сплатила суму заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4725 грн. 00 коп. після пред`явлення позову до суду, тому суд за заявою позивача присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу .

Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрем, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного вбачається, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Згідно із вимогами статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б» у даній справі представляє адвокат Вишнякова І.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.03.2024 року (а.с.13-15).

На підтвердження понесених витрат, позивачем було долучено до позовної заяви копії: договору про надання правничої допомоги від 22.03.2024 року (а.с.13-15); Додатку № 3 до договору про надання правничої допомоги від 22.03.2024 року (а.с.16); акту № 3 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги від 22.03.2024 року (а.с.17); платіжна інструкція № 291 від 24.05.2024 року, де зазначено «призначення платежу: оплата замовлення № 3 на надання юридичних послуг від 17.05.2024 року у розмірі 4966 грн. 00 коп., платник: Соборний 152Б ОСББ, одержувач: Вишнякова І.О. Адвокат» (а.с.18).

Суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд, вважає, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. не відповідають критерію розумності, не є співрозмірними із складністю виконаної роботи, а їх відшкодування матиме надмірний характер.

На підставі викладеного, враховуючи складність справи, яка на думку суду не є занадто складною, обсяг наданих адвокатом виконаних робіт, а також критерії реальності і розумності, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б» понесені позивачем та документально ним підтверджені витрати з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 1500 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 133, 142, 206, 255, 256, 260-261, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б», в особі представника Вишнякової Ірини Олександрівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків за обслуговування будинку та прибудинкової території.

Роз`яснити сторонам про наслідки відповідної процесуальної дії, зокрема, що позивач не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б» (69095, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 152Б, ) сплачену суму судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. за квитанцією ID: 2514-0834-0500-4069 від 27 травня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 152Б» (69095, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 152Б, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун