Справа № 550/523/25
Провадження № 2/550/281/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Чутове за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (далі також позивач) звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.05.2020 між ТОВ «Займер» (далі також - первісний кредитор) та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 125040 (далі також Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Право вимоги за вказаним Кредитним договором на підставі договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 перейшло до позивача.

Відповідно до умов Кредитного договорупервісний кредитор надав відповідачу фінансовий кредит в сумі 1 000,00 грн. строком на 20 днів, процентна ставка 2% в день або 730% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, кредит не повернув, проценти за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором та судові витратизі сплати судового збору.

Ухвалою судді від 02.05.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином (а.с.34), у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.38).

22.05.2025 представник позивача подав заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, та просив стягнути з відповідача 10 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

03.06.2025 відповідач подав до суду заяву, згідно з якою просив долучити до матеріалів справи доказ (квитанцію від 03.06.2025) про сплату заборгованості перед позивачем в сумі 5000,00 грн., а також просив зменшити суму витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю з ціною позову та погашенням суми боргу.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін сторони суду не заявляли.

З огляду на викладене, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2020 між ТОВ «Займер» і ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 125040, який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сума виданого кредиту 1 000,00 грн., строк кредиту - 20 днів, до 10.06.2020, процентна ставка (фіксована) 2% в день або 730% річних (а.с.12-14).

Даний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконаву повному обсязі, а саме надав відповідачеві грошові кошти в сумі 1 000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів та зарахування на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 25.02.2025вих № 1546/02 (а.с.23 зворот).

Однак, відповідач у визначений договором строк кредит не повернув, проценти за користування ним не сплатив.

28.10.2021 між ТОВ «Займер» і ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с.8, 15-18, 22-23).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З виписки з особового рахунку за Кредитним договором №125040 за період 22.05.2020-13.01.2025, наданої позивачем, вбачається, що станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 5 000,00 грн.,що складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 1 000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в сумі 4 000,00 грн. (а.с.7 зворот).

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Надана відповідачем квитанція (платіжна інструкція на переказ готівки № 2.161380151.1 від 03.06.2025) про сплату на користь позивача 5 000,00 грн. заборгованості не містить відомостей про те, за яким саме договором чи за які саме послуги ця заборгованість сплачена.

За таких обставин, вказана квитанція не може бути сприйнята судом в якості доказу погашення відповідачем заборгованості перед позивачем саме за договором про надання фінансового кредиту № 125040 від 22.05.2020.

Тому з відповідача підлягає стягненню 1 000,00 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту за договором про надання фінансового кредиту № 125040 від 22.05.2020.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 4 000,00 грн. заборгованості за процентами, суд зазначає наступне.

Вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом згідно з Кредитним договором підлягає частковому задоволенню, оскільки не підлягають стягненню проценти за користування кредитами, нараховані поза межами строку кредитування.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння зміна умов зобов`язання не допускається.

Позивачем не надано суду доказів пролонгації сторонами строку кредитування за Кредитним договором у встановленому чинним законодавством порядку.

Також позивачем не заявлено до стягнення з відповідача іншого виду процентів, окрім «простроченої заборгованості за процентами».

Тому з відповідача підлягають стягненню проценти у розмірі 2% в день за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування - 20 днів, в сумі 400,00 грн, згідно з наступним розрахунком: 1 000 грн. х 2% х 20 = 400,00 (грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено за допомогою належнихта достовірних доказів наявності правових підстав для нарахування і стягнення з відповідача заборгованості за процентами у заявленому до стягнення розмірі.

Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 400,00 грн боргу за Кредитним договором, з яких 1 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 400,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.

В іншій частині позову належить відмовити з підстав недоведеності.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

1 400,00 грн х 100 / 5 000,00 грн = 28,00 % (розмір задоволених позовних вимог);

2 422,40 грн х 28,00 % = 678,27 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

Позивачем також заявлено про відшкодування витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 500,00 грн.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження цих витрат позивачем надано: копії договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., та додаткової угоди № 1 до нього від 27.12.2024 (а.с. 9-15); акта отримання правової допомоги від 13.05.2025 на суму 10 500,00 грн. (а.с. 80); рахунку № 13.05.2025-21 від 13.05.20205 (а.с.83), платіжної інструкції № 38341 від 13.05.20204 на суму 10500,00 грн. (а.с.82), довіреності від 30.12.2024 (а.с. 79) та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та довіреності на ім`я адвоката Пархомчука С.В. (а.с. 29).

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність справи, яка є нескладною і типовою, враховуючи предмет спору, ціну позову, а також клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з його неспівмірністю з ціною позову, суд вважає,що розмір витрат на правничу допомогу, який буде відповідати критерію реальності та розумності, буде співмірним із виконаними адвокатом роботами та наданими адвокатськими послугами, становить 2 000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього на професійну правничу допомогу в розмірі 560,00 грн. (2 000,00 грн. х 28,00%) - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 509, 514, 525, 526, 530, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 125040 від 22.05.2020 в сумі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 678 (шістсот сімдесят вісім) грн. 27 коп та витрати на правничу допомогу в сумі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Литвин