Справа № 750/5079/25
Провадження № 4-с/750/18/25
У Х В А Л А

11 червня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олени Миколаївни,

стягувач - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Чернігівська обласна прокуратура, Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

14 квітня 2025 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернулася до суду зі скаргою, в якій просить:

- зобов`язати головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олену Миколаївну зняти арешт з грошових коштів у сумі 750000 грн., які є одноразовою грошовою допомогою у зв`язку із загибеллю її сина та знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приват Банк», накладений у виконавчому провадженні № 30595028.

Обґрунтовано скаргу, зокрема, тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2010 року в справі № 2-3656/10 позов заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Чернігові до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави 802476 грн. 94 коп. у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину. 30 листопада 2010 року на виконання вказаного рішення суду Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист № 2-3656/10, який з 10 січня 2012 року перебуває на примусовому виконанні в Центральному відділі Державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 07 грудня 2023 року головним державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші ОСОБА_1 у межах суми звернення 746458 грн. 38 коп. 22 грудня 2023 року за заявою ОСОБА_1 визначено поточний рахунок - НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приват Банк» для здійснення видаткових операцій на суму, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного року, а також для сплати податків і зборів без урахування такого арешту. 23 січня 2025 року на зарплатну картку ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла одноразова грошова допомога у зв?язку із загибеллю сина в розмірі 750000 грн. 30 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з банківського рахунку, однак її заяву залишено без задоволення. 04 березня 2025 року представник ОСОБА_1 також звернулася до відділу державної виконавчої служби із заявою, в якій були зазначені підстави для скасування арешту та надано документи, які підтверджують, що грошові кошти в сумі 7500000 грн., які надійшли на рахунок ОСОБА_1 - це одноразова грошова допомога за загиблого у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 . Однак, арешт з рахунку ОСОБА_1 знятий не був. Таким чином, всупереч отриманню державним виконавцем документального підтвердження зарахування на картковий рахунок ОСОБА_1 коштів, на які забороняється звернення стягнення в рамках виконавчого провадження, державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не вчинено дій, спрямованих на зняття арешту, що свідчить про тривалу бездіяльність державного виконавця. Арешт грошових коштів, отриманих як одноразова грошова допомога, порушує право власності ОСОБА_1 , внаслідок чого вона позбавлена можливості розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд, а тому наявні підстави для зняття арешту із вказаних грошових коштів.

У судове засідання представник ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд скарги за її відсутності та відсутності боржника.

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олена Миколаївна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань не подала.

Представник стягувача - Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, з використанням системи «Електронний суд» подав пояснення, в яких просить справу розглянути за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Чернігівської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, з використанням системи «Електронний суд» подав заяву, в якій просить скаргу розглянути за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вказавши, що заперечує проти її задоволення та зняття арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_1 постійно ухиляється від сплати боргу, не працює, що унеможливлює виконання судового рішення. Натомість з нього стягується щомісячно 50% із заробітної плати на погашення боргу.

Відповідно до частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2010 року в справі № 2-3656/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави 802476 грн. 94 коп. у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі по 850 грн. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі по 60 грн. з кожного.

На виконання вказаного рішення суду 30 листопада 2010 року стягувачу видано виконавчий лист № 2-3656/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави 802476 грн. 94 коп.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Бабенка В.М. від 10 січня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа (виконавче провадження № 30595028) (а.с. 16).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олени Миколаївни від 07 грудня 2023 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 30595028 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 746458 грн. 38 коп. (а.с. 17).

Згідно із копією постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олени Миколаївни про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій від 22 грудня 2023 року за заявою боржника визначено поточний рахунок - НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приват Банк», для здійснення видаткових операцій на суму, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту (а.с. 16 на звороті).

Відповідно до копії довідки № 5/1596с від 27 січня 2025 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , матері загиблого старшого солдата ОСОБА_3 , згідно з протоколом від 22.11.2024 № 272/168 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням, виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначено одноразову грошову допомогу батьку та матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану старшого солдата ОСОБА_3 - в розмірі 2/4 частини 15000000 грн., у сумі 7500000 грн. у рівних частках кожному. Одноразова грошова допомога виплачена згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.01.2025 № 21 у сумі 1500000 грн. (а.с. 21).

З копії виписки по надходженням по кратці/рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) і додатковим рахункам по договору SAMDNWFC8 від 01 січня 2020 року за 23 січня 2025 року слідує, що 23 січня 2025 року на вказаний рахунок ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла одноразова грошова допомога в сумі 750000 грн. (а.с. 22).

20 січня 2025 року та 04 березня 2025 року ОСОБА_1 і її представник звернулися до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявами щодо зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приват Банк», оскільки вказаний рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення на такі кошти заборонено законом (а.с. 21 на звороті, 23).

Листом № 18780 від 11 березня 2025 року Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зокрема, повідомив представника ОСОБА_1 , що в наданій боржником довідці Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» від 29.01.2025 вказано, що боржник ОСОБА_1 отримує на рахунок НОМЕР_1 зарплатні виплати і на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов?язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Жодних повідомлень з банківських установ до відділу не надходило. 10.03.2025 державним виконавцем направлено запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю. Станом на 10.03.2025 надійшла відповідь, що на рахунку НОМЕР_3 знаходяться кошти в сумі 789257 грн. 34 коп. 11.03.2025 державним виконавцем направлено запит до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» щодо надання виписки про рух коштів (та назву коштів) по рахунку НОМЕР_3 за період з 01.01.2025 до 11.03.2025. Одночасно роз?яснено, що підстави зняття арешту з майна особи визначені частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с. 24-25).

Однією із основних засад судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно із абзацом 1 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

За змістом абзацу 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно із частинами першою, третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках

Пунктом 4 частини другої статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення не здійснюється із сум одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 січня 2025 року в справі № 127/16144/24 арешт коштів боржника може накладатися на будь-які рахунки, за винятком коштів, щодо яких накладення арешту заборонено законом (наприклад, рахунки із спеціальним режимом використання, соціальні виплати, зарплатні кошти тощо). Банк зобов`язаний перевірити статус коштів на рахунку боржника та у разі виявлення коштів, на які накладення арешту заборонено, повідомити виконавця і повернути постанову без виконання. Виконавець може самостійно зняти арешт з рахунку, якщо отримає документальне підтвердження, що кошти мають спеціальний режим або їх арешт заборонений законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 зазначено, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Таким чином, оскільки саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути таку постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року в справі № 905/361/19.

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вказаних вище підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку з накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак, це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною, встановленою законом.

Таким чином, звернення стягнення та накладення арешту на одноразову грошову допомогу в разі загибелі (смерті) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві заборонено, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, й на підставі повідомлення боржника.

Боржник надала державному виконавцю необхідні документи на підтвердження того, що арешт, в тому числі, було накладено на кошти, які є однорозовою грошовою допомогою у зв`язку із загибеллю її сина - військовослужбовця, проте виконавець у порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешту з грошових коштів не зняла.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За вказаних обставин, враховуючи що державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, які є одноразовою грошовою допомогою у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та звернення стягнення на ці кошти заборонено законом, беручи до уваги те, що арешт накладено в межах суми звернення стягнення - 746458 грн. 38 коп., а тому наявні підстави для часткового задоволення скарги.

Керуючись статтями 258-261, 353, 354, 355, 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олени Миколаївни задовольнити частково.

Зобов`язати головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олену Миколаївну зняти арешт з грошових коштів у сумі 746458 грн. 38 коп., які є одноразовою грошовою допомогою у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приват Банк», накладений постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шурубенко Олени Миколаївни від 07 грудня 2023 року у виконавчому провадженні № 30595028.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя