РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 червня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Калугіної Г.Б.,

з участю секретаря Крижко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє як законний представник ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , третя особа: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 до суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно ордеру на квартиру видане згідно рішення РИК міської ради № 23 від 18.05.1995 року бабуся позивачки - ОСОБА_5 була відповідальним квартировинаймачем квартири АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла. Після смерті бабусі, та на теперішній час в вищезазначеній квартирі зареєстровані та постійно мешкають, позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання особи, та її доньки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім вказаних осіб в квартирі також зареєстрований - відповідач за даним позовом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Фактично відповідач ОСОБА_4 в квартирі не проживає майже п?ять років. Даний факт підтверджується довідкою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя». Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. На теперішній час позивачці невідомо про його місце проживання, та відсутній з ним будь який зв?язок. Відповідач квартплату та комунальні послуги не сплачує. Станом квартири не цікавиться. Будь яких ремонтних робіт по квартирі не виконував та не виконує. На теперішній час, окрім реєстрації відповідача за вказаною адресою, будь якого відношення до квартири він не має, його речей в квартирі не має. Факт реєстрації відповідача у квартирі тягне за собою надмірні витрати з боку позивачки на утримання будинку, водопостачання, газу та інше. Окрім цього позивачка не має можливості сплачувати усі комунальні послуги за відповідача, це ставить її у тяжке матеріальне становище, позбавляє права розпоряджатися частиною її коштів на власний розсуд. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням спірної квартири, оскільки він зареєстрований в квартирі формально, фактично за місцем своєї реєстрації не проживає, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, тому позивачка вимушена звернутись до суду. Просить визнати такими, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 11.04.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

16.04.2025 від позивачки до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 17.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом осіб.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає у квартирі за адресою АДРЕСА_1 з 22.04.1999 по теперішній час (арк. 25).

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований та мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 20.09.1986 по теперішній час (арк. 23).

Третя особа ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 22.04.1999 по теперішній час (арк. 24).

Згідно з довідкою начальника ЦОА № 6 № 621802262 від 09.03.2016 ОСОБА_5 була відповідальним квартиронаймачем неприватизованого житла за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 28).

Згідно довідки ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» № 934669 від 27.03.2025 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зареєстрований, але фактично не проживає за адресою АДРЕСА_1 , з 2020 року (арк. 18).

Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми діючого Житлового кодексу України, оскільки спірна квартира не є власністю позивача і спір стосується визнання членів сім`ї наймача житлового помешкання такими, що втратили право користування внаслідок відсутності понад встановлені у законодавстві строки.

Згідно з ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

За змістом ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_4 не проживаює в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання його такими, що втратив право користування спірним житловим приміщення.

При цьому, суд виходить з того, що відповідач за власним бажанням та волевиявленням виїхав зі спірної квартири на інше місце мешкання, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом з боку позивача чи інших осіб не чинилось, умов, щоб унеможливлювали його проживання не створювалось, тривалий час він ним не користуються з власної волі, його особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачуює, однак з реєстраційного обліку не знявся.

Крім того, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подав, судові виклики за місцем реєстрації не отримує, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. Належних та допустимих доказів тому, що він не втратив інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право на житлове приміщення, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 89, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.Б. Калугіна