Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2108/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, до Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права на земельну частку /пай/,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, звернулася в суд із позовом до Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права на земельну частку /пай/.

ОСОБА_1 для того, щоб оформити право власності й отримати витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно звернулась до Пийтерфолвівської сілської ради із письмовим клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного виробнитцва на земельну ділянку площею 1.25 га .

Рішенням постійної комісії Пийтерфолвівської сільської ради від 11.02.2025 року їй відмовлено із-за відсутності сертифіката на право на земельну частку/пай/.

Позивачка з 1992 року по 2000 рік працювала в швейному цеху колгоспу " Прикордонник". їй як члену колгоспу був виданий сертифікат на право на земельну ділянку. Цей документ вона втратила.

11.09.2024 для отримання дубліката звернулась в Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Шаркезій Розалії відмовлено у видачі дубліката. У відповіді підтверджено, що дійсно за нею зареєстрований сертифікат на право на земельну частку /пай/ члена агрофірми - колгоспу "Прикордонник" , сертифікат серії ЗК № 0114576, площею 1.25 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі, який зареєстрований за нею в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 13743.

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати право на земельну частку (пай). Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають:

-колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно ст.3 цього Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельнихчасток (паїв)", підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай).

Також, відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В судом встановлено, що ОСОБА_1 з метою оформлення права на земельну частку /пай/ й отримати витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно звернулась до Пийтерфолвівської сілської ради із письмовим клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного виробнитцва на земельну ділянку площею 1.25 га .

Рішенням постійної комісії Пийтерфолвівської сільської ради від 11.02.2025 року їй відмовлено із-за відсутності сертифіката на право на земельну частку/пай/.

Позивачка з 1992 року по 2000 рік працювала в швейному цеху колгоспу " Прикордонник". їй як члену колгоспу був виданий сертифікат на право на земельну ділянку. Цей документ вона втратила.

11.09.2024 для отримання дубліката звернулась в Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Шаркезій Розалії відмовлено у видачі дубліката. У відповіді підтверджено, що дійсно за нею зареєстрований сертифікат на право на земельну частку /пай/ члена агрофірми - колгоспу "Прикордонник" , сертифікат серії ЗК № 0114576, площею 1.25 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі, який зареєстрований за нею в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 13743.

Сертифікат на земельну частку (пай) не являється правовстановчим документом на земельну ділянку, а засвідчує лише право власника сертифікату отримати земельну ділянку та містить інформацію про вартість та площу в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Надаючи оцінку визнанню позову відповідачем, відповідності такого визнання вимогам закону та дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 право на земельну частку /пай/ члена агрофірми - колгоспу "Прикордонник", сертифікат серії ЗК № 0114576, площею 1.25 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за№ 13743.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 04.06.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк