Номер провадження: 22-ц/813/1118/25
Справа № 522/7740/23
Головуючий у першій інстанції Суворова О. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року у складі судді Суворової О.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року, ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда І.В., про скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна, згідно якого просив суд:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. від 05.11.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 61394012 від 05.11.2021 о 13:49:23, яким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС»;

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, укладений 11.08.2022 між ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., та зареєстровано у реєстрі під №1708;

- застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу шляхом витребування квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ;

- всі судові витрати по розгляду справи покласти на відповідача по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.11.2021 приватним нотаріусом Гордою І.В. майно позивача було зареєстроване за банком, однак вважає, що рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки не дотримано передбаченої договором іпотеки процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема не направлення Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору без доказів направлення й отримання якої державна реєстрація права власності не може бути здійснена. Також позивач вказує на те порушення, що умовами договору іпотеки виключається можливість одночасного застосування способів звернення стягнення на предмет іпотеки трьома способами, або за рішенням суду, або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, також позивач посилався на порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та на порушення приватним нотаріусом проведення процедури державної реєстрації , так як стягувачем не надано грошову оцінку квартири на момент її відчуження.

Позиція відповідачів та третьої особи в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву, ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 25.08.2022 у справі №522/15653/19 апеляційний суд лише підтвердив заборгованість за кредитом у сумі 143 377,09 дол.США, що за курсом НБУ складає 1 135 431, 85 грн , яка була визначена рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 30.09.2011 у справі №2/1522/9800/11. Також зазначив, що в матеріалах реєстраційної справи містяться підтвердження направлення на адресу позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмові вимоги про усунення порушень умов договору. Вимоги направлялись саме на цю адресу, оскільки цю адресу як адресу постійного місця проживання ОСОБА_1 зазначав у заявах приватному виконавцю, а також через те , що ця інформація вбачається з довідки про проживаючих осіб у житловому приміщенні від 25.09.2019, виданої головою ОСББ «Новосельського 69/71», та тим , що сам позивач у позові зазначає, що іпотечна квартира АДРЕСА_1 є його єдиним житлом. Також в заперечення проти позову відповідачем зазначено, що позивачу ОСОБА_1 на момент проведення державної реєстрації належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 та кв. АДРЕСА_4 , а також земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 . Також в запереченнях проти позову відповідач ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» зазначив, що Центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, розглянуто скаргу ОСОБА_1 на рішення нотаріуса Гордої І.В. №61394012 від 05.11.2021 щодо квартири АДРЕСА_1 та прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , оскільки рішення приватного нотаріуса Гордої І.В. №61394012 від 05.11.2021 відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав.

У письмових поясненнях до позовної заяви, ОСОБА_2 послався на ті ж самі заперечення проти позовних вимог позивача ОСОБА_1 як і ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда І.В.надіслала до суду заяву, у якій проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила у їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач вимог про визнання іпотеки припиненою не заявляв, невиконання ним умов кредитного договору та наявності кредитної заборгованості не спростовував. Натомість відповідно до умов укладеного ним іпотечного договору, який ним не оспорено ні в цілому, ні в частині, передбачено, зокрема, можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону №898-ІУ. ОСОБА_1 заявляє, що його права порушено державною реєстрацією права власності на нерухоме майно за ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» та внесення записів за останнім про державну реєстрацію права власності, не заперечуючи, при цьому, права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним виконанням основного зобов`язання, що спричинило наявність заборгованості.

Заявлені позивачем вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно не впливають і не можуть вплинути на права позивача щодо права на предмет іпотеки, з огляду на що суд вважав в задоволенні позову відмовити.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення у справі про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не оцінив докази та факт того, що матеріали реєстраційної справи не містять більшості документів, які були зазначені, як підстава проведення реєстраційної дії. ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» не дотримано передбаченої договором іпотеки процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема не направлення Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору, без доказів направлення й отримання якої державна реєстрація права власності не може бути здійснена.

Зазначає, що надані до суду 08.08.2023 ОСОБА_2 документи «докази», які повинні були свідчити про належне направлення письмової вимоги ОСОБА_1 про усунення порушень основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору та його належного сповіщення, а також про застосування ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» застереження про задоволення вимог іпотекодержателя не могли були прийняті судом як докази, оскільки станом на час здійснення приватним нотаріусом реєстраційних дій щодо майна ОСОБА_1 , ОСОБА_2 був відсутній як сторона будь-яких правовідносин. Крім того, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень; описи вкладення до відправлень; накладні: листі-вимоги та інші документи, які стали підставою для здійснення приватним нотаріусом державної реєстрації, які нібито підтверджують належне направлення, повідомлення (сповіщення) ОСОБА_1 неправомірно перебували у ОСОБА_2 , який на наступний день, а саме 09.08.2023 передав їх представнику ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» - Боднару М.О. Вказані документи не були підставою для здійснення реєстраційних дій нотаріусом та були відсутні у приватного нотаріуса ОМНО Гордої І.В. під час здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень на об`єкт спірної квартири.

Доводи скарги також обґрунтовані тим, що у переліку документів, які стали підставами для такої державної реєстрації, відсутня грошова оцінка квартири на момент її відчуження, що не відповідає вимогам закону. Висновки суду про те, що у позивача є ще інше житлове нерухоме майно є помилковими, оскільки надана відповідачем довідка від 27.01.2022 з ЄДР речових прав на нерухоме майно сформована вже після проведеної державної реєстрації права власності на іпотечну квартиру, тобто після 05.11.2021.

При розгляді справи судом першої інстанції не було надано належної оцінки наявності подвійного стягнення заборгованості. Так, п. 4.4. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: 1) за рішенням суду; 2) у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Проте, як зазначає скаржник, першим використаним способом було вчинення приватним нотаріусом КМНО Шевченко О.В. виконавчого напису від 11.04.2019, зареєстрованого в реєстрі за №364 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на спірну квартиру, за рахунок реалізації якої задоволено вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.06.2006. Другим використаним способом було звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, зокрема на даний час є рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2021 та постанова Одеського апеляційного суду від 25.08.2022 у справі №522/15653/19, які не скасовані та набрали законної сили.

Позиція відповідачів та третьої особи в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу від ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», ОСОБА_2 та приватного нотаріуса ОМНО Гордої І.В. не надходили, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В заяві від 24.04.2025, направленої на електрону адресу суду, представник ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 24.04.2025 з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Главацький Ю.А.

Інші учасники справи до суду не з`явився, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Від ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» надійшла заява про проведення судового розгляду без участі представника ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

10.04.2006 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/0054/74/50144, згідно якого позивач отримав кредит у сумі 150 000,00 дол.США терміном з 10.04.2006 по 10.04.2026 під 11,5 % річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків. В якості забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 14.04.2006 між тим самим банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А.В, за реєстровим №1190, предметом якого виступила квартира АДРЕСА_1 (т.1 а.с.166-167). 14.04.2006 року укладено договір іпотеки між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 , яким забезпечено вимогу іпотекодержателя за кредитним договором №014/0054/74/50144 від 10.04.2006 (т.1 а.с.31-32).

16.05.2007 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/0054/82/74810, згідно якого позивач отримав кредит у сумі 91800,00 дол.США терміном з 16.05.2007 по 16.05.2017 під 13,75 % річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків. В якості забезпечення зобов`язань 17.07.2007 між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки , предметом якого виступає квартира АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2011 у справі №2/1522/9800/11 задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції заборгованість за кредитом №014/0054/74/50144 від 10.04.2006 в розмірі 212838. 77 доларів США, що за курсом НБУ складає 1685 512 гривень 79 копійок;

стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції заборгованість за кредитом №014/0054/82/74810 від 16.05.2007 в розмірі 143377, 09 доларів США, що за курсом НБУ складає 1135 431 гривень 85 копійок.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2014 у справі №2/1522/9800/11 видано ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_4 у розмірі 2 820 94,64 гривен на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції за виконавчим листом N?2/1522/9800/11, виданим 08.11.2011 року Приморським районним судом м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 у справі 2/1522/9800/11 відмовлено у задоволенні заяви АТ "Райффайзен Банк Аваль" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення листа по справі за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом.

11.04.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №364, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , за рахунок реалізації якого задоволено вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0054/74/50144 від 10.04.2006, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 142404. 11 долари США та заборгованості по відсотках у розмірі 160944. 43 долари США.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журид С.М. від 27.05.2019 відкрито виконавче провадження №59212699 по виконавчому напису №364, вчиненому 11.04.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. (т.1 а.с.33).

Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2021 у справі №522/15653/19 частково задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Одеської обласної державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї ОМР про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення: звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, заг. пл. 100,7 кв.м, житл. пл. 56,5 кв.м.. розташовану за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 у межах заборгованості за кредитним договором №014/0054/82/74810 від 16.05.2007 у розмірі 187 365 дол. США 29 центів, шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 25.08.2022 вищевказане рішення Приморського районного суду міста Одеса від 20.01.2021 в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором №014/0054/82/74810 від 16.05.2007, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки змінено: визначено розмір заборгованості за кредитним договором №014/0054/82/74810 від 16.05.2007 в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки у сумі - 143 377, 09 доларів США, в решті рішення залишено без змін.

30.06.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за: Кредитним договором №014/0054/74/50144 від 10.04.2006, Кредитним договором №014/0054/82/74810 від 16.05.2007, договором іпотеки від 10.04.2006, договором іпотеки від 14.04.2006, договором іпотеки від 17.05.2007, договором іпотеки від 17.05.2007, договором поруки від 10.04.2006 до Кредитного договору №014/0054/74/50144 від 10.04.2006, договором поруки від 16.05.2007 до Кредитного договору №014/0054/82/74810 від 16.05.2007.

Також в цей же день, 30.06.2021 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» укладено договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором №014/0054/74/50144 від 10.04.2006 та за договором іпотеки від 14.04.2006.

05.11.2021 в рахунок погашення заборгованості позасудовим шляхом приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. проведено державну реєстрацію права власності на іпотечну квартиру АДРЕСА_1 за іпотекодержателем ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», якому перейшли права вимоги за договором відступлення права вимог від 30.06.2021 від АТ «Оксі Банк» за кредитним договором №014/0054/74/50144 від 10.04.2006 та договором іпотеки від 14.04.2006. Рішення нотаріуса індексний номер 61394012 від 05.11.2021.

Висновком Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 26.10.2022 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 31.12.2021, оскільки рішення від 05.11.2021 №61394012, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04.07.2022 у справі №522/11960/19 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» (правонаступник АТ «Оксі Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль»), третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Журид С.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, винесений 11.04.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 364, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , за рахунок реалізації якого задоволено вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0054/74/50144 від 10.04.2006, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 142404, 11 долари США та заборгованості по відсотках у розмірі 160944, 43 долари США.

11.08.2022 між ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. та зареєстровано у реєстрі під №1708. Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв у особисту приватну власність квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові ОСОБА_1 , разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитися з мотивуванням судом першої інстанції висновків такої відмови.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В ст. 202 ЦК України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у ст. 203 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

При цьому у статті 575 ЦК України наведено окремі види застав та вказано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Отже, іпотека є особливим видом застави, за яким виконання зобов`язань забезпечується виключно нерухомим майном. Іпотека регулюється не лише загальним законодавством - ЦК України, Законом України від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу», а й спеціальним Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У частині першій статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

У частинах першій, четвертій статті 33 цього Закону передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з положеннями частин першої - третьої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Частина 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на час укладення іпотечного договору) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не оцінив докази та факт того, що матеріали реєстраційної справи не містять більшості документів, які були зазначені, як підстава проведення реєстраційної дії.

Проте вищевказані доводи є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2023 було витребувано у приватного нотаріуса ОМНО Гордої І.В. належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень на спірну квартиру на користь ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» та належним чином завірені копії документів на підставі яких проведено реєстраційну дію. На виконання вказаної ухвали приватним нотаріусом було надіслано на адресу суду відповідні копії документів щодо реєстрації права власності за ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» на спірну квартиру та одночасно також нотаріусом повідомлено, що відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа, а саме сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (том І: а.с. 172, 181-204).

При цьому, які саме документи відсутні, скаржником у апеляційній скарзі не зазначено.

Необґрунтованими є і твердження ОСОБА_1 про те, що ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» не дотримано передбаченої договором іпотеки процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема не направлення Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору, без доказів направлення й отримання якої державна реєстрація права власності не могла бути здійснена.

Так, судом встановлено, що в матеріалах реєстраційної справи містяться підтвердження направлення на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_2 повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, а також письмові вимоги про усунення порушень у мов договору. Зокрема, 06.07.2021 ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» складено Лист-вимогу для ОСОБА_1 із повідомленням про існуючу заборгованість та про намір звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки у випадку не сплати боргу за кредитним договором №014/0054/74/50144 від 10.04.2006, розмір якої станом на 30.06.2021 складає 212 838,77 USD, та сплати боргу за кредитним договором №014/0054/82/74810 від 16.05.2007 року, розмір якої станом на 30.06.2021 року становить 143 377,09 USD.

Такі вимоги направлялися на адресу: АДРЕСА_2 , яку зазначає у позові позивач як єдине житло , в якому він та його сім`я мешкають.

Відправлення таких повідомлень підтверджуються описом вкладення, квитанцією оплати та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до банку з відміткою «відмова від одержання» (том І: 242-243).

Також 10.08.2021 ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» складено повторно листи-вимоги для ОСОБА_1 із повідомленням про існуючу заборгованість та про намір звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки у випадку не сплати боргу за кредитним договором №014/0054/74/50144 від 10.04.2006, розмір якої станом на 30.06.2021 складає 212 838,77 USD, та сплати боргу за кредитним договором №014/0054/82/74810 від 16.05.2007 розмір якої станом на 30.06.2021 становить 143 377,09 USD.

Відправлення таких повідомлень підтверджуються описом вкладення, квитанцією оплати та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до банку з відміткою «адресат відмовився» (том І: 247-248).

У своїх заявах до приватного виконавця, ОСОБА_1 неодноразово зазначав цю адресу як місце свого постійного проживання. Ця інформація також вбачається з довідки про проживаючих осіб у житловому приміщені/будинку від 29.05.2019, виданої головою правління ОСББ «Новосельського 69/71» ОСОБА_7 , яка міститься в матеріалах виконавчого провадження N?59212699, що перебувало у приватного виконавця Журид С.М.

Тобто іпотекодержателем, в даному випадку ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» у повному обсязі були виконані вимоги законодавства щодо попередження іпотекодавця про наміри перереєструвати право власності на іпотечне майно.

Є неспроможними та відхиляються доводи апеляційної скарги щодо того, що у переліку документів, які стали підставами для державної реєстрації, відсутня грошова оцінка квартири на момент її відчуження, оскільки як встановлено в ході розгляду справи, Звіт про незалежну оцінку іпотечної квартири АДРЕСА_1 був наданий іпотекодержателем, який був відсканований приватним нотаріусом та повернутий іпотекодержателю, а саме до нотаріуса Гордої І.В. подавався висновок про вартість майна, який складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 від 02.11.2021р., яким визначено ринкову вартість іпотечної квартири.

Колегія суддів також зауважує, що всі вищезазначені доводи скаржника висновків суду не спростовують, оскільки як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішення від 05.11.2021 №61394012, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. позивачем ОСОБА_1 також оскаржувалось ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України.

Так, Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 31.12.2021, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 04.01.2022 за №CК-21-22 на рішення від 05.11.2021 №61394012, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з вимогою анулювати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Гордій І.В. - відмовлено. Зокрема встановлено, що приватним нотаріусом Гордою I.В. було належним чином перевірено відомості Державного реєстру прав та документи, які подавалися для вчинення реєстраційних дій, та встановлено підстави для реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС». При цьому приватним нотаріусом Гордою І.В. було належним чином перевірено документи, комплектність, зміст та форма 2 яких відповідали вимогам законодавства у сфері державної реєстрації прав, та дотримано порядок проведення державної реєстрації. З відомостей Державного реєстру прав встановлено, що на підставі оскаржуваного рішення приватним нотаріусом Гордою I.В. відкрито розділ Державного реєстру прав на квартиру та внесено запис про право власності №44871860 за ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» на неї. Оскаржуване рішення прийнято приватним нотаріусом Гордою І.В. за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 03.11.2021 №48869552, до якої додано, зокрема, іпотечний договір від 14.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., заресстрований в реєстрі №1190, іпотечний договір від 17.05.2007, посвідчений приватним нотаріусом Колодяжною А.В., зареєстрований в реєстрі №1800, договір про задоволення права вимоги за договором іпотеки від 30.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстрований в реєстрі №549, копію листа-вимоги від 06.07.2021 №1/06.07-Ш, виданого ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», копію рекомендованого повідомлення та довідки від 08.07.2021 №617, копію листа-вимоги від 06.07.2021 №4/06.07-Ш, виданого ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», копію рекомендованого повідомлення та довідки від 09.07.2021 №625, копію листа-вимоги від 10.08.2021 №1/10.08-Ш, виданого ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», копію рекомендованого повідомлення та довідки 10.08.2021 №317, довідку іпотекодержателя від 03.11.2021 №133, видану ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Черленюх Л.В, зареєстрований в реєстрі N? 548. Листи-вимоги були повернені у зв?язку з відмовою адресата від їх одержання. Колегією встановлено, що приватним нотаріусом Гордою І.В. було належним чином перевірено відомості Державного реєстру прав та документи, які подавалися для вчинення таких реєстраційних дій, встановлено підстави для виникнення права власності ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» на квартиру та прийнято оскаржуване рішення із здійсненням ним всіх необхідних реєстраційних дій відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Таким чином, Колегія дійшла до висновку, що рішення, прийняте приватним нотаріусом Гордою І.В., відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав (том І: а.с. 50-53).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не було надано належної оцінки наявності подвійного стягнення заборгованості, оскільки першим використаним способом було вчинення приватним нотаріусом КМНО Шевченко О.В. виконавчого напису від 11.04.2019, зареєстрованого в реєстрі за №364 про звернення стягнення на нерухоме майно, а другим використаним способом є рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2021 та постанова Одеського апеляційного суду від 25.08.2022 у справі №522/15653/19, які не скасовані та набрали законної сили є також неспроможними та відхиляються судом, оскільки виконавчий напис №364, вчинений приватним нотаріусом Шевченко О.В. 11.04.2019 рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.022 у справі №522/11960/19 визнано таким, що не підлягає виконанню, а рішення Приморського районного суду місто Одеси від 30.09.2011 у справі 2/1522/9800/11 не виконано.

Більш того, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2021 у справі №522/15653/19 частково задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Одеської обласної державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї ОМР про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення: звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, заг. пл. 100,7 кв.м, житл. пл. 56,5 кв.м.. розташовану за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 у межах заборгованості за кредитним договором №014/0054/82/74810 від 16.05.2007 у розмірі 187 365 дол. США 29 центів, шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги. В частині звернення стягнення на квартиру рішення набрало законної сили 25.08.2022, ОСОБА_1 звернувся з позовом у цій справі 19.04.2023, відтак йому не належить право вимоги щодо оспорення правомірності набуття права власності наступними набувачами, оскільки відповідно рішення суду він не є власником спірного майна.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає доповненню висновками щодо існування і інших підстав унеможливлення задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки висновки суду першої інстанції доповнені, то мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті рішення суду необхідно залишити без змін.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВН ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2025

Головуючий

Судді: