справа № 619/2153/25
провадження № 2/619/1134/25
РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А. за участю:секретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/2153/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності.

Стислий виклад позиції сторін.

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Плугатирьової Н.В., звернулася до суду з позовом до Дергачівської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: житловий будинок літ. «А-1», веранду літ. «а», ґанок літ. «аі»,загальною площею 67,3 м2, житловою площею 50,7 м2, сарай літ. «Б», сарай літ. «В» погріб літ. «б», душ літ. «Г», вбиральню літ. «Д», огорожа №1-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначила, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , належить їй на підставі свідоцтва про право приватної власності видане виконавчим комітетом Безруківської сільської ради від 18.07.1989. Відповідно реєстраційних книг, що знаходяться в КПТІ «Інвенрос» станом до 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , зареєстрований в цілому за нею на підставі свідоцтва про право приватної власності видане виконавчим комітетом Безруківської сільської ради від 18.07.1989, №3-295/1. Так, її право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами було зареєстровано в КП ТІ «Інвенрос» 18.07.1989. До теперішнього часу, вона користується зазначеним житловим будинком, сплачує за комунальні послуги, тобто виконує всі обов`язки власника вказаного житла. Дані обставини підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду станом на 25.05.1989. Відповідно до виготовленого технічного паспорту на житловий будинок, будівництво було завершено в 1982 році. Факт завершення будівництва підтверджується складеним технічним паспортом. Але 24 лютого почалася військова агресія рф проти України. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022року № 64/2022, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і який продовжений згідно вимог діючого законодавства та триває до теперішнього часу. З початком повномасштабного військового вторгнення росії на територію України с. Безруки Харківського району Харківської області, опинилось під постійними обстрілами, в результаті чого житловий будинок АДРЕСА_2 , в якому вона проживає був пошкоджений, та внаслідок ракетного удару виникла пожежа в зазначеному житловому будинку, внаслідок чого була знищена майже вся документація в т.ч. оригінал документу, що підтверджує її право власності на житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . До попередніх проблем додались нові, пов`язані з повномасштабною війною. На перше місце вийшли задачі по забезпеченню безпеки родини, виживанню під час обстрілів, збереженню та відновленню пошкодженого майна. Крім того, всі зазначені події вкрай негативно вплинули на стан її здоров`я. В теперішній час їй необхідно подати документи на оформлення компенсації за пошкоджене майно. З метою збору та підготовки необхідних документів вона в травні 2025 року звернулась за отриманням дублікату свідоцтва про право власності на зазначений житловий будинок, її заяву було розглянуто згідно Порядку видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло, затвердженого розпорядженням начальника Дергачівської міської військової адміністрації №102 від 03 березня 2023 року. В рамках розгляду її звернення та відповідно до пункту 3.3, направлено запит до КП ТІ «Інвенрос» для надання архівної справи. 16 червня 2023 року було отримано відповідь про відсутність інвентаризаційної справи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Так відсутність оригіналу документу та дублікату свідоцтва про право власності, що підтверджує її право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , унеможливлює проведення державної реєстрації та отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки не був наданий документ, що підтверджує її право власності на вищезазначений житловий будинок, а саме відсутнє свідоцтво про право власності на житло. У зв`язку з цим виникла необхідність звернутись до суду з вказаною позовною заявою, адже ніяким іншим шляхом підтвердити право власності на зазначений житловий будинок в теперішній час неможливо.

Представник відповідача Дергачівської міської ради Суржкова В. при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, про що надала відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 30.12.1999, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на сторінці 11 місце реєстрації з 20.03.1976 за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на повідомлення КП ТІ «Інвенрос» № 108 від 18.05.2023, згідно реєстраційних книг, що знаходяться в КПТІ «Інвенрос» станом до 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 зареєстрований в цілому за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право приватної власності видане виконавчим комітетом Безруківської сільської ради від 18.07.1989.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складений станом на 25.05.1989, житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 . Будівництво завершено в 1982 році.

З огляду на повідомлення Дергачівської міської ради щодо видачі ОСОБА_1 дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , установлено, що заяву було розглянуто згідно Порядку видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло, затвердженого розпорядженням начальника Дергачівської міської військової адміністрації № 102 від 03 березня 2023 року. В рамках розгляду відповідно до пункту 3.3. направлено запит до КП ТІ «Інвенрос» для надання архівної справи. 16.06.2023 було отримано відповідь про відсутність інвентаризаційної справи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Виходячи з вищевикладеного, керуючись пунктом 3.8 Порядку, у зв`язку з відсутністю відповідної архівної справи, видати дублікат свідоцтва про право власності на житло не представляється можливим.

Відповідно до Архівного витягу № 06-34/01 від 23.02.2023 Сектору архівної роботи у м. Дергачі, рішенням № 255 виконавчого комітету Безруківської сільської ради від 12.12.2000 «Про впорядкування нумерації домоволодінь по Безруківській сільській раді», повідомлено домовласників про зміну в нумерації домоволодінь с. Безруки і Ліщенки. Додаток до рішення виконкому Безруківської сільської ради № 255 від 12.12.2000: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , старий 37 новий - 79. Додаток до рішення Безруківської сільської ради від 09.12.1997, список громадян сел. Безруки і Лещенки, яким передаються земельні ділянки у власність: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 15, частинами першою, другою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права власності.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18).

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.

Позивач, звертаючись із позовними вимогами до суду, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилалася на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить їй на підставі свідоцтва про право приватної власності, видане виконавчим комітетом Безруківської сільської ради від 18.07.1989, однак внаслідок повномасштабного військового вторгнення росії на територію України та постійними обстрілами, її житловий будинок був пошкоджений, та внаслідок ракетного удару виникла пожежа, в результаті чого була знищена майже вся документація в т.ч. оригінал документу, що підтверджує її право власності на цей житловий будинок. Відсутність оригіналу документу та дублікату свідоцтва про право власності, що підтверджує її право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , унеможливлює проведення державної реєстрації та отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його власність.

Згідно із усталеною судовою практикою власник майна має пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджені відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Отже, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, способу для відновлення порушеного права власника.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 453/1240/13 (провадження № 61-20741св18).

В разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на право власності майна позивача у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 914/904/17.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Судом установлено, що відповідно до повідомлення КП ТІ «Інвенрос» № 108 від 18.05.2023, згідно реєстраційних книг, що знаходяться в КПТІ «Інвенрос» станом до 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 зареєстрований в цілому за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право приватної власності видане виконавчим комітетом Безруківської сільської ради від 18.07.1989.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складений станом на 25.05.1989, житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 . Будівництво завершено в 1982 році.

З огляду на повідомлення Дергачівської міської ради щодо видачі ОСОБА_1 дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , установлено, відповідно до пункту 3.3. направлено запит до КП ТІ «Інвенрос» для надання архівної справи. 16.06.2023 було отримано відповідь про відсутність інвентаризаційної справи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, видати дублікат свідоцтва про право власності на житло не представляється можливим.

Відповідно до Архівного витягу № 06-34/01 від 23.02.2023 Сектору архівної роботи у м. Дергачі, рішенням № 255 виконавчого комітету Безруківської сільської ради від 12.12.2000 «Про впорядкування нумерації домоволодінь по Безруківській сільській раді», повідомлено домовласників про зміну в нумерації домоволодінь с. Безруки.

З огляду на Додаток до рішення виконкому Безруківської сільської ради № 255 від 12.12.2000: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , старий 37 новий - 79.

На підтвердження позовних вимог позивач надала копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , в якому зазначено місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.03.1976 за адресою: АДРЕСА_4 .

Враховуючи обставини справи, те, що позивач позбавлена можливості відновити оригінал правовстановлюючого документу на належне їй нерухоме майно, отримати дублікат правовстановлюючого документу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: житловий будинок літ. «А-1», веранду літ. «а», ґанок літ. «аі»,загальною площею 67,3 м2, житловою площею 50,7 м2, сарай літ. «Б», сарай літ. «В» погріб літ. «б», душ літ. «Г», вбиральню літ. «Д», огорожа №1-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Дергачівська міська рада, місце знаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пл. Перемоги, буд. 5, ідентифікаційний код 44673786,

Повне судове рішення складено 09 червня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок