КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2741/2025
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року м. Київ

Справа № 755/8907/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Сидоренка Ігоря Олександровича про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. від розгляду цивільної справи

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в сумі 4 171 791 грн. 78 коп., з яких: 4 000 000 грн. - заборгованість за договором безпроцентної позики від 12.02.2019 року; 137 600 грн. інфляційні втрати; 34 191 грн. 78 коп. - 3 відсотки річних, та 111 350 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором безпроцентної позики у розмірі 4 000 000 грн.; інфляційних втрат в сумі 137 600 грн. та три відсотки річних в сумі 34 191 грн. 78 коп., а всього 4 171 791 грн. 78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5675 грн. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 5675 грн., який сплачено на підставі квитанції № ПН 1481 від 28.05.2021 року.

19 вересня 2024 року представник ОСОБА_3 , яка не брала участі у справі, адвокат Лой О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, від 09 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Сидоренка І.О., а саме: визнати явку сторін обов`язковою; зобов`язати позивача надати до суду оригінали договору; витребувати з державних органів документи про реєстрацію шлюбу та майнового стану ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; долучити до матеріалів справи копію декларації про доходи чоловіка ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 09 квітня 2025 року представник ОСОБА_3 - адвокат Сидоренко І.О. заявив про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., посилаючись на те, що колегія суддів безпідставно відмовила у задоволенні клопотання, що перешкоджає всебічному розгляду справи.

Вказує, що ОСОБА_3 не була повідомлена належним чином про розгляд справи та не брала участі в судових засіданнях, чим була позбавлена права для надання доказів, які вказували, що сторони по справі діяли протиправно по відношенню до апелянта. Крім того, дані докази необхідні для встановлення причетності працівників Національної поліції, які на його думку, здійснювали незаконний вплив на суд при ухваленні рішення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви про відвід колегії суддів слід відмовити на підставі наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Проте, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Як слідує зі змісту заяви щодо підстав заявленого відводу, адвокат Сидоренко І.О. свою заяву мотивує тим, що колегія суддів необґрунтовано та безпідставно відмовила у задоволенні клопотання про витребування доказів, тобто адвокат Сидоренко І.О. не погоджується із процесуальним рішенням колегії суддів щодо вирішення його клопотання, що в силу прямої вказівки частини ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене заява про відвід не підлягає задоволенню, оскільки не встановлено підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, які б перешкоджали приймати участь у розгляді даної справи чи свідчили б про упередженість суддів.

Отже, оскільки підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. в результатах справи, або інших обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи не встановлено, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36 - 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Сидоренка Ігоря Олександровича про відвід колегії суддів Ящук Т.І., Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.