Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/720/25
Номер провадження2/173/720/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Усенко Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: КП «Верхньодніпровське БТІ», Приватний нотаріус Тітовський Сергій Іванович, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , від шлюбу вони мають сина ОСОБА_2 .

На день смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , що розташований земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але 24.09.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на цей житловий будинок садибного типу.

Вона не має можливості надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на будинок, оскільки не має його. 01.04.1993 року її чоловік отримав земельну ділянку для будівництва житлового будинку та господарським способом збудував житловий будинок літера А-1 площею 34,5 кв.м. За життя чоловік не встиг оформити право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок в установленому порядку, тому звертається до суду з даним позовом.

Провадження у справі відкрито 01.04.2025.

Ухвалою від 22.04.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи КП «Верхньодніпровське БТІ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Приватний нотаріус Тітовський С.І. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.04.1993 року ОСОБА_3 отримав у відповідності до договору про надання в безоплатне користування земельної ділянки №46 від 01.04.1993 від виконкому Новомиколаївської сільської ради земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 45 виданою архітектором району С.Черних. Також відділом по справах архітектури та містобудування було складено проект забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 господарським способом збудував житловий будинок літера А-1 площею 34,5 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському району Дніпропетровської області, актовий запис № 288.

Право власності щодо об`єкту нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 не оформлялось, що підтверджується листом №2/1267 від 26.11.2024, виданим КП «Кам`янське БТІ» Дніпропетровської обласної ради.

22.10.2024 на замовлення позивача бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами.

Згідно Інформації з відділу містобудування та архітектури Верхньодніпровської міської ради від 03.12.2024 №341/ДБН, територія домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 знаходиться на території сформованої одноповерхової садибної забудови. Забудова земельної ділянки, за вказаною аресою, здійснена з порушенням вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», а саме: споруда вбиральні «Т1» знаходиться на відстані менше ніж 1 м від межі сусідньої земельної ділянки.

Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо Інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва Реєстраційний номер: ТО01:9984-9770-2831-8298 від 03.02.2024 року: Тип висновку - позитивний. Встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації.

29 листопада 2024 року позивач, яка є дружиною померлого ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріусу Кам`янського районного нотаріального округу Тітовського С.І. з заявою на видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок, однак постановою нотаріуса від 26.11.2024 їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на дане майно.

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса звернувся син померлого ОСОБА_2 із заявою про приймання спадщини за заповітом та відмови від спадщини за законом. Згідно заповіту від 16.02.2021 ОСОБА_3 на випадок його смерті заповів належну йому земельну частку (пай) йому ОСОБА_2 .

Відповідно до спадкової справи 107/2023 крім позивача та відповідача до нотаріуса більше ніхто не звертався. Враховуючи, що ОСОБА_2 відмовився від спадщини за законом, тому єдиним спадкоємцем за законом залишилася позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Померлий ОСОБА_3 на підставі дозвільних документів на будівництво, здійснивши будівництво житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , але не набув на нього право власності.

Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3,5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216,1218 ЦК).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3,5ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3,5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216,1218 ЦК.

Зазначене право може бути реалізовано також у порядку процесуального правонаступництва на будь-якій стадії цивільного процесу, якщо спадкодавець звернувся до суду із відповідним позовом, проте помер.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України та ст. 20 Земельного кодексу України органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі.

Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В постанові від 30 березня 2016 року, ухваленій у справі №6-265цс16, Верховний Суд висловив правову позицію щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу а також правової визначеності самочинного будівництва. Так, стаття 876 Цивільного кодексу щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі ст.331 цього кодексу щодо обов`язкової умови про наявність права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно. В інших випадках відповідно до ст.376 ЦК України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього.

Позивач надала до матеріалів справи інформацію з КП "Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради, що померлий ОСОБА_3 отримав земельну ділянку для будівництва, на якій самочинно збудований житловий будинок, тобто є обов`язкова умова - наявність на праві власності земельної ділянки.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом встановлено, що померлий чоловік позивача при житті самочинно побудував будинок на земельній ділянці, що була надана для будівництва житлового будинку та вони користувалися ним, нотаріус відмовив у у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачка позбавлена можливості в іншому порядку зареєструвати право власності, є єдиною спадкоємицею за законом на майно померлого чоловіка на будинок та це не порушує прав інших осіб.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211.20 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з недотриманням порядку будівництва нового майна.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), треті особи: КП «Верхньодніпровське БТІ» (51600, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Театральна, 16, ), Приватний нотаріус Тітовський Сергій Іванович (51660, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхівцеве, вул. Центральна, 79), про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок літ. А1, площею 34,5 кв.м.; ганок а2, літня кухня Б1, сарай В1, літній душ Д1, вбиральня Т1, паркан №1, ворота №2, хвіртка №3, паркан №4, зливна яма №5, водогін №6, колодязь к), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв