Справа № 369/9656/22
Провадження № 2-др/369/69/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Фінагеєвій І.О.,

при секретарі Херенковій К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» - адвоката Ярошинської Ірини Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/9656/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» про зобов`язання надати на руки наказ про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» - адвокат Ярошинська Ірина Анатоліївна звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходилась цивільна справа за № 369/9656/22 за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» про зобов`язання надати на руки наказ про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року у цивільній справі № 369/9656/22 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» про зобов`язання надати на руки наказ про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Зазначає, що у зв`язку із розглядом вказаної справи у суді, відповідач ТОВ «Софіївські липки» змушений був звернутись до адвоката Ярошинської І.А. за наданням правової допомоги. Як вбачається з інформаційного повідомлення про зарахування коштів №639 від 13 червня 2023 року АО «Гранд» отримало від ТОВ «Софіївськи Липки» за правову допомогу 20 000 грн. Правова допомога клієнту ТОВ «Софіївські липки» надається на підставі договору про надання правової допомоги від 08 лютого 2022 року № 524.

У зв`язку із викладеним, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» - адвокат Ярошинська І.А. просила суд:

-Поновити строк для звернення сторони з заявою про стягнення витрат на правову допомогу;

-Винести по справі додаткове рішення;

-Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. на користь ТОВ «СОФІЇВСЬКІ ЛИПКИ».

Сторони у справі, повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, у цивільній справі № 369/9656/22 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» про зобов`язання надати на руки наказ про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» - адвокат Ярошинська Ірина Анатоліївна звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просила суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. на користь ТОВ «Софіївські липки».

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу представником відповідача надано наступні докази: - договір № 524 про надання правової допомоги від 08 лютого 2022 року, - додаткова угода №2 від 25 квітня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 20/7/44579524 від 08 лютого 2022 року, - інформаційне повідомлення про зарахування коштів №639 від 13 червня 2023 року, акт надання послуг № 1 від 24 травня 2023 року за Додатковою угодою №2 від 25 квітня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 20/7/44579524 від 08 лютого 2022 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14- 382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 126, ч. 1 ст. 127 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України визначений порядок звернення до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, який передбачає умову подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також відповідних доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ст. 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 753/7130/20.

При цьому про необхідність дотримання вказаного ч. 8 ст. 141 ЦПК України порядку подання доказів неодноразово вказував Верховний Суд.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі. Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Так, розгляд справи № 369/9656/22 здійснювався за правилами загального позовного провадження, представник відповідача безпосередньо з`являлася до суду, заявляла клопотання та подавала докази, що стосувалися суті спору.

Рішення суду ухвалено 15 жовтня 2024 року в порядку письмового провадження, про дату судового засідання (28 серпня 2024 року), яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились учасники справи, а представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, яка міститься в матеріалах справи та особисто представником відповідача 28 серпня 2024 року була подана через канцелярію суду, проте заяви про розподіл судових витрат, оформленої належним чином, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до суду подано не було.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи заяви представника відповідача про стягнення судових витрат та наміру подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем в суді, поданої до закінчення розгляду справи, вказане свідчить про порушення порядку для подання відповідних доказів.

Окрім того, заявляючи клопотання про поновлення строку для звернення сторони із заявою про стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача не зазначив жодної поважної причини пропуску такого строку, а відтак клопотання не підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи викладене, у задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «Софіївські липки» - адвоката Ярошинської Ірини Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/9656/22, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133, 135, 137, 141, 258-261, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку для звернення сторони із заявою про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» - адвоката Ярошинської Ірини Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/9656/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївські липки» про зобов`язання надати на руки наказ про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА