Справа №:755/8668/25
Провадження №: 4-с/755/84/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань: Грищенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лазорко Роман Йосифович, в якій просить суд:

1. Поновити ОСОБА_1 , пропущений строк на подання скарги про скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 09.05.2024 року головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни;

2. Скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни про закінчення виконавчого провадження від 09.05.2024 року у виконавчому провадженні НОМЕР_4;

3. Скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни про закінчення виконавчого провадження від 09.05.2024 року у виконавчому провадженні НОМЕР_3.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.08.2024 року по справі № 755/3877/21 замінено сторону стягувача у виконавчих листах № 755/3877/21, виданих 06.03.2024 року та 12.03.2024 року на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року по справі № 755/3877/21 зі ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_1 . На адресу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - Дніпровського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ)), надійшла заява від 26.10.2024 року про заміну стягувача у двох виконавчих листах № 755/3877/21, виданих 06.03.2024 року та 12.03.2024 року на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року. 31.03.2025 року на електронну пошту представника скаржника Головний державний виконавець Дніпровського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Єзерська А.М. надіслала відповідь про відсутність підстав для заміни сторони виконавчих проваджень відповідно до Ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26.08.2024 року по справі № 755/3877/21. Однак в даному листі заначено, що Головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Єзерською А.М. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_4, НОМЕР_3 від 09.05.2024 року, оскільки за наслідками перевірки відомостей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, виконавцем виявлено запис про смерть стягувача ОСОБА_3 . Стягувач вважає, що прийняті постанови про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_4, № НОМЕР_5 від 09.05.2024 року Головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Єзерською А.М. передчасними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення. На думку скаржника, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій. Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Стягувачу на адресу її місця проживання жодних постанов про закінчення виконавчих проваджень не надходило, а тому Стягувачу не було відомо, що виконавчі провадження з виконання виконавчих листів № 755/3877/21 виданих 06.03.2024 року та 12.03.2024 року, закінченні на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що державний виконавець не вжив заходів щодо з`ясування кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , а передчасно виніс оскаржувані постанови, в результаті чого можна зробити висновок, що постанови про закінчення виконавчих проваджень від 09.05.2024 року підлягають скасуванню.

16.05.2025 року скарга передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

19.05.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 поновлено пропущений строк на подання скарги. Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , - прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Пластова, 3 каб.8) на 16 годину 00 хвилин «05» червня 2025 року. У судове засідання викликано сторони.

Вказану ухвалу суду представнику скаржника та суб`єкту оскарження було направлено 30.05.2025 засобами електронного зв`язку та цього ж дня було доставлено на електронну пошту, про що свідчать довідка про доставку електронного листа.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №755/9884/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Київської міської державної адміністрації, Департамент міського благоустрою міста Києва київської міської державної адміністрації, ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити певні дії.

03.03.2021 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 06.04.2021 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер, що підтверджується матеріалами скарги та не заперечується сторонами.

22.06.2022 Дніпровським районним судом м. Києва у справі прийнято рішення, згідно з яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Київської міської державної адміністрації, Департамент міського благоустрою міста Києва київської міської державної адміністрації, ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язано ОСОБА_2 привести за власний кошт фасад будинку АДРЕСА_1 з боку квартири АДРЕСА_2 до попереднього стану відповідно до паспорту фасаду зазначеного будинку (проектної документації здачі будинку до експлуатації 1963 року) шляхом: демонтажу зовнішньої вхідної групи (зокрема металевої конструкції), вікон та дверей, відновлення попередніх розміром 3х вікон та добудови провалів (вибитих частин) стіни, укріплення фасадної стіни, демонтажу металевої конструкції під рекламу.

Зобов`язано ОСОБА_2 відновити благоустрій прибудинкової території до первісного стану відповідно до паспорту зеленої зони (прибудинкової території) будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу доріжки до квартири АДРЕСА_2 завезенням на її місце родючого ґрунту, озеленення (посіяння трави та відновлення зеленої огорожі з чагарнику).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. судового збору.

Як убачається зі змісту рішення суду від 22.06.2022 року, позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Лазорко Роман Йосифович, подавав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позов підтримав та просив його задовольнити.

При цьому, будь-яких заяв чи повідомлень про смерть свого довірителя - позивача по справі ОСОБА_3 адвокат Лазорко Р.Й. до суду не подавав.

Отже, до ухвалення судом 22.06.2022 року рішення у справі, у суду були відсутні відомості про смерть позивача ОСОБА_3 .

На виконання вказаного вище рішення суду від 22 червня 2022 судом було видано виконавчий лист №755/3877/21.

09 листопада 2023 року Дніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції України (м. Київ) керуючись ст. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист виданий 22.06.2022 року було повернуто стягувачу без прийняття до виконання.

Як вбачається з повідомлення Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМ МЮУ (м. Київ) від 09 листопада 2023 року на виконання до відділу надійшов пакет документів разом з оригіналами виконавчого документа та заявою стягувача. Керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено у разі якщо резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення. (Визначити час спілкування або зобов`язати, що згідно Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження є різними категоріями стягнення). Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами, повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.

09.05.2024 року Головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Єзерською А.М. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_4, НОМЕР_3 на підставі п.3 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки за наслідками перевірки відомостей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, виконавцем виявлено запис про смерть стягувача ОСОБА_3 .

25.01.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва задоволено заяву ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діяв адвокат Лазорко Р.Й., про виправлення описки у виконавчому листі у цивільній справі №755/3877/21.

Внесено виправлення до виконавчого листа № №755/3877/21 шляхом виключення змісту резолютивної частини рішення саме абзац 2: «Зобов`язати ОСОБА_2 відновити благоустрій прибудинкової території до первісного стану відповідно до паспорту зеленої зони (прибудинкової території) будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу доріжки до квартири АДРЕСА_2 завезенням на її місце родючого ґрунту, озеленення (посіяння трави та відновлення зеленої огорожі з чагарнику)». Постановлено видати окремий виконавчий лист щодо вказаної вище вимоги.

26.08.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі. Замінено сторону стягувача у виконавчих листах №755/3877/21 виданих 06 березня 2024 року та 12 березня 2024 року на виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 22 червня 2022 року по справі № 755/3877/21 з ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно, 09.05.2024 року Головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Єзерською А.М. при примусовому виконанні виконавчих листів № 755/3877/21, виданих 06.03.2024 та 12.03.2024 Дніпровським районним судом, було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_3 та НОМЕР_4, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувача - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

З аналізу п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII вбачається, що припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника, тобто у контексті даної норми суд виходить з того, що правонаступництво у виконавчому провадженні можливе щодо юридичних осіб.

При цьому, згідно ч.5 ст. 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України)

Так, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.08.2024 року Дніпровський районний суд м. Києва, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, зазначив наступне: «У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження №14-197цс21) зроблено висновок, що заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Станом на дату розгляду заяви про заміну сторони (стягувача) її правонаступником в суду відсутні відомості щодо повного виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 22.06.2022 року по справі № 755/3877/21.

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом матеріального правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Матеріальне правонаступництво є підставою для процесуального правонаступництва на підставі статті 442 ЦПК України.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні правові висновки неодноразово висловлювалися у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18), та рішеннях Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц, від 20.05.2021 у справі № 756/7250/14-ц, від 31.05.2021 у справі № 759/8261/13-ц, від 01.06.2021 у справі № 344/9849/13-ц.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.»

Враховуючи вищенаведені норми та встановлені на підставі письмових доказів обставини, суд вважає, що в даній справі відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, а саме ОСОБА_1 набула права вимоги до ОСОБА_2 щодо зобов`язання ОСОБА_2 привести за власний кошт фасад будинку АДРЕСА_1 з боку квартири АДРЕСА_2 до попереднього стану відповідно до паспорту фасаду зазначеного будинку (проектної документації здачі будинку до експлуатації 1963 року) шляхом: демонтажу зовнішньої вхідної групи (зокрема металевої конструкції), вікон та дверей, відновлення попередніх розміром 3х вікон та добудови провалів (вибитих частин) стіни, укріплення фасадної стіни, демонтажу металевої конструкції під рекламу та зобов`язання ОСОБА_2 відновити благоустрій прибудинкової території до первісного стану відповідно до паспорту зеленої зони (прибудинкової території) будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу доріжки до квартири АДРЕСА_2 завезенням на її місце родючого ґрунту, озеленення (посіяння трави та відновлення зеленої огорожі з чагарнику).»

Обґрунтовуючи скаргу, представник скаржника, посилається на те, що державний виконавець не вжив заходів щодо з`ясування кола спадкоємців після смерті стягувача ОСОБА_3 , а передчасно виніс оскаржувані постанови, в результаті чого можна зробити висновок, що постанови про закінчення виконавчих проваджень від 09.05.2024 року підлягають скасуванню.

Відповідно, у силу пунктів 12, 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII.

Вказане викладено у висновках Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/617/17.

Відповідно до ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 26.08.2024 року обставини, за наслідками яких задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі,суд доходить висновку про обґрунтованість вимог скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 4, 3, 13, 15, 18, 39 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, ст.ст. 5, 12, 13, 18, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни з винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_4 та НОМЕР_3 від 09.05.2024 року, - неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни про закінчення виконавчого провадження від 09.05.2024 року у виконавчому провадженні НОМЕР_4;

Скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни про закінчення виконавчого провадження від 09.05.2024 року у виконавчому провадженні НОМЕР_3.

Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни відновити виконавчі дії у виконавчих провадженнях НОМЕР_4 та НОМЕР_3 та вжити належних заходів і повних дій для виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 09 червня 2025 року.

Суддя: