Справа № 450/5032/24 Провадження № 2/450/1679/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ 730),-

в с т а н о в и в:

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ 730), в якому позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати недійсним сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ 730).

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.10.2024 року постановлено у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ 730), - відмовити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.05.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2024 року - скасовано; справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів по об?єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 » направлено до Пустомитівського районного суду Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

29.05.2025 року відкрито провадження у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:

судом встановлено, що Господарським судом Рівненської області 04.12.2024 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 918/1061/24 про банкрутство ОСОБА_2 , а провадження у даній цивільній справі відкрито 23.05.2024 року.

21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII).

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14 травня 2020 року у справі №903/69/18 зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Така ж правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №908/4057/14, від 11 липня 2018 року у справі № 922/3040/17, від 29 листопада 2019 у справах №908/130/15-г, № 923/1194/17, від 05 лютого 2020 у справі № 921/557/15-г.

У постановах від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі № 289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикції усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 року Кодексу України з процедур Банкрутства, повинен відбуватися саме і виключно Господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Така правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), відступати від яких немає правових підстав.

Випадки передачі справ з одного суду до іншого при розгляді справи в порядку цивільного судочинства визначені ст. 31 ЦПК України, згідно якої до підстав такої передачі відносяться наступні: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Водночас, приписами ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки ЦПК України не містить положень щодо дій суду у випадку відкриття стосовно боржника провадження з приводу банкрутства, то в такому випадку необхідно керуватись ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц в якій зазначено, що зі змісту норм Кодексу України з процедур банкрутства убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства. З огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Таким чином, суд дійшов висновку, що позови до боржника, який перебуває в процедурі банкрутства, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство.

Як вже було встановлено судом попередньо, ухвалою Господарського суду Рівненської області 04.12.2024 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 918/1061/24 про банкрутство ОСОБА_2 , а провадження у даній цивільній справі відкрито 29.05.2025 року.

З огляду на вказане, провадження у даній справі відкрито після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене вище спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ 730) слід передати до Господарського суду Рівненської області для розгляду судом в межах справи № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 31, 259, 260, 261, 354 ЦПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд,-

п о с т а н о в и в:

цивільну справу № 450/5032/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ 730),- передати до Господарського суду Рівненської області для розгляду судом в межах справи № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

СуддяІ. І. Мельничук