Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2385/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_3 , у віці 74 роки, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 28.03.2011 року.

За життя дідусь ОСОБА_3 не залишив заповіт. Оскільки позивачка проживала разом із дідусем ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) за однією адресою: АДРЕСА_1 , за якими вона доглядала та разом із якими вела спільне господарство, то фактично після смерті дідуся ОСОБА_3 позивачка одноосібно вступила в користування та розпорядження усім майном, яким за життя володів та розпоряджався дідусь ОСОБА_3 .

Бабуся ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та сестра позивачки ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки.

До нотаріальної контори ніхто не звертався. Позивачка була наймолодшою і залишилась в подальшому проживати у спадковому майні, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу зі спадкового реєстру №80171969 від 19.02.2025 року після смерті діда ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина не відкривалась і за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня, тобто позивачка єдина спадкоємиця, яка фактично прийняла у спадок та володіє спадковим майном, в якому проживає разом із дітьми, яке складається з житлового будинку та споруд, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження виданого 28.03.2006 року серія НОМЕР_2 видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 01.03.2023 року видно, що 01.03.2023 року було укладено шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які виявили бажання отримати після шлюбу прізвище « ОСОБА_10 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12.02.2025 року видно, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилась у м. Залізногорськ, Нижнєілімського району, Іркутської області, росія.

Згідно рішення Виконавчого комітету Олешницької сільської ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області №36 від 22.12.1995 року, бабку позивачки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було призначено опікуном позивачки та опікуном її сестри ОСОБА_2 , 1987 року народження, так як їх мати ОСОБА_11 більше трьох років не приходила додому і їх вихованням не займалась.

Свідоцтво про народження матері ОСОБА_8 , позивачка не має і отримати його не може, оскільки пояснили у Виноградівському відділі ДРАЦС, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням росії на територію України, є не можливим отримання будь - яких документів чи даних із боку російської держави, тобто не маючи можливість отримати свідоцтво про народження матері, позивачка також позбавлена можливості отримати повторно (оригінал втрачено) свідоцтво про смерть бабусі - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою Виноградівської міської ради Закарпатської області №20.7-20/233 від 09.04.2025 року.

Згідно довідки Виноградівської міської ради від 03.02.2025 року №20.7- 20/108 видно, що згідно по господарської книги №5, особовий рахунок № НОМЕР_5 будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки виданої Олешницьким старостинським округом Виноградівської міської ради №20.7-20/109 від 03.02.2025 року видно, що на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті разом із ним проживали: дружина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внучка - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Позивачка єдина спадкоємиця спадкового майна, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яка фактично вступила в управління та володіння даним майном, що ввійшло до складу спадщини, що відкрилась на день смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно виданої Довідки комунального підприємства «Виноградівське РБТІ» №216 від 18.02.2025 року видно, що на житловий будинок з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 року правовстановлюючі документи не оформлялись. Житловий будинок рахується за ОСОБА_3 , загальна корисна площа житлового будинку становить 58,1 кв.м., в тому числі житлова 34,3 кв.м.

Спадкоємці, що могли б мати право на обов`язкову частку у спадкуванні за законом відсутні.

Позивачкою також було замовлено виготовлення технічного паспорта №ТІ01:7774-2676-9936-5123 від 14.02.2025 року де вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок, літня кухня, сарай, вбиральня, ворота та огорожа.

Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є очевидною та безумовною перешкодою в нотаріальному оформленні права на спадщину.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Фактично позивачка прийняла спадщину після смерті дідуся ОСОБА_3 , яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, не існує.

Таким чином, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Позивачка ОСОБА_14 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову підтримує та просить їх задоволити (а.с.22).

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. До суду поштовим відправленням подала заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову визнає. Справу просить розглядати без її участі (а.с.23-24, 25).

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом УРСР та Цивільним кодексом України (2003 р.).

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_3 , у віці 74 роки, що підтверджено свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 28.03.2011 року (а.с.11).

За життя ОСОБА_3 не залишив заповіт.

Згідно Витягу зі спадкового реєстру №80171969 від 19.02.2025 року після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина не відкривалась і за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.18).

Позивачка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження виданого 28.03.2006 року Серія НОМЕР_2 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 01.03.2023 року 01.03.2023 року було укладено шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_10 » (а.с.8).

Мати позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилась у м. Залізногорськ, Нижнєілімського району, Іркутської області, росія померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 від 12.02.2025 року повторно (а.с.10 зв.).

Згідно рішення Виконавчого комітету Олешницької сільської ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області №36 від 22.12.1995 року, бабку позивачки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було призначено опікуном позивачки та опікуном її сестри ОСОБА_2 , 1987 року народження, так як їх мати ОСОБА_11 більше трьох років не приходила додому і їх вихованням не займалась (а.с.10).

Згідно довідки Виноградівської міської ради від 03.02.2025 року №20.7- 20/108 згідно по господарської книги №5, особовий рахунок № НОМЕР_5 будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно довідки виданої Олешницьким старостинським округом Виноградівської міської ради №20.7-20/109 від 03.02.2025 року на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним проживали: дружина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внучка - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.12 зв.)

Смерть бабусі ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , підтверджується довідкою Виноградівської міської ради Закарпатської області №20.7-20/233 від 09.04.2025 року (а.с.13).

Згідно виданої Довідки комунального підприємства «Виноградівське РБТІ» №216 від 18.02.2025 року житловий будинок з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 року правовстановлюючі документи не оформлялись. Житловий будинок рахується за ОСОБА_3 , загальна корисна площа житлового будинку становить 58,1 кв.м., в тому числі житлова 34,3 кв.м. Правовстановлюючі документи на будинок не оформлялися (а.с.14).

Спадкоємці, що могли б мати право на обов`язкову частку у спадкуванні за законом відсутні.

Згідно технічного паспорта №ТІ01: НОМЕР_6 від 14.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок, літня кухня, сарай, вбиральня, ворота та огорожа. Житловий будинок 1963 року побудови (а.с.15-17).

Позивачка прийняла спадщину за сином в силу ст.1268 ЦК України.

Згідно до ч.3 ч.4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщину позивачем прийнято відповідно до статті 1268 ЦК України.

Спадковий будинок про інвентаризовано.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно дост.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови №5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Оскільки оформлення спадщини у нотаріальному порядку виявилося об`єктивно неможливим, відсутні перешкоди для переходу права власності на предмет позову в порядку спадкування за законом в судовому порядку, то позивачка звернувся до суду на підставі ст.392 ЦК України не безпідставно.

За таких обставин суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом п`ятої черги, має право на набуття всіх прав, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за законом в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо