ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/9229/24

Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1110/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар:Шкарупа Ю.В.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя Маслюк Н.В.), ухвалене у м. Чернігові,повний текст рішення виготовлено 06.04.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.09.2020 в розмірі 101 151,70 грн та понесені судові витрати.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.09.2020 ОСОБА_1 підписала анкету заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 , яка разом з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі заяви відповідачу відкрито рахунок в АТ «Універсал Банк» та видано кредитну картку «monobank». Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 05.08.2024 виникла заборгованість в розмірі 101 151,70 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з відповідачки на користь позивача 101 151 заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.09.2020 та 3 028 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, не підписані відповідачем відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Доводи представника позивача про те, що факт ознайомлення відповідача із вищенаведеними документами підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, суд не прийняв до уваги.Однак, підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить погоджений сторонами договору розмір відсотків за користування кредитними коштами, що становить 3,1 % в місяць у разі виходу з пільгового періоду, який становить до 62 днів. З виписки про рух коштів по картці вбачається, що починаючи з 15.09.2020 відповідач тривалий час користувалася наданим їй кредитним лімітом, здійснюючи використання наданих кредитних коштів для задоволення власних потреб. Факт користування кредитними коштами, збільшення кредитного ліміту відповідачем не заперечувався. Проте, з грудня 2020 року відповідачка здійснювала щомісячні платежі на погашення існуючої кредитної заборгованості не у повному обсязі, внаслідок чого допустила прострочення виконання грошових зобов`язань та 01.03.2021 відбулось нарахування відсотків за лютий 2021 року у розмірі 2 423,53 грн відповідно до процентної ставки, визначеної в анкеті-заяві, а з 02.01.2024 позивач припинив нарахування процентів на суму залишку кредитної заборгованості. Відповідач повністю використала кредитний ліміт, тому утворилась заборгованість станом на 02.12.2024 у розмірі 100 709,70 грн, сума овердрафту мінус 1 109,70 грн. Загалом сума витрат становить 412 412,15 грн, сума зарахувань становить 311 702,45 грн. Відповідачем не доведено повернення коштів за тілом кредиту у повному обсязі, а також не спростовано правильність нарахування банком суми боргу у розмірі 101 151,70 грн, у межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 101 151,70 грн

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про те, що не погоджується з рішенням суду, яке є не вмотивованим та суперечить встановленим під час розгляду обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини. Так, звертаючись до суду з позовом банк просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 101 161.70 грн. Разом з тим, як вбачається із виписки про рух коштів по рахунку відповідача № НОМЕР_2 та розрахунку, вказана заборгованість складається також із нарахованих банком відсотків за користування кредитом. Відповідачка вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що саме по собі підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monodank/Universal/Bank, які в свою чергу визнані судом як не належний доказ,може бути підставою для стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Зазначена в позовній заяві позивачем сума заборгованості відповідача по тілу кредиту за період з 15.09.2020 року по 05.08.2024 року становить 101151,70 грн. При цьому згідно руху по картці відповідача сума сплачених відсотків становить 116664.21 грн, а отже у відповідача відсутні підстави для сплати позивачу заявленої в позовній заяві заборгованості по тілу кредиту в повному обсязі у зв`язку з тим, що кошти, які сплачувались в рахунок безпідставно нарахованих процентів підлягають зарахуванню в якості погашення тіла кредиту. При цьому відповідачка зазначає, що сплачені кошти в рахунок безпідставно нарахованих процентів перевищують заявлену в позовній заяві заборгованість по тілу кредиту на 15512,51 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору ч.2 ст.1054 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору ч.2 ст.1054 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

По справі встановлено, що 15.09.2020 ОСОБА_3 ( після зміни прізвища ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, згідно з якою ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank/Universal Bank), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.20).

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_4 висловила також прохання відкрити їй поточний рахунок НОМЕР_2 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов Договору. Крім того, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором.

У пункті 3 анкети-заяви відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць. Решта умов, передбачених частиною першою статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в договорі та тарифах. Беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася з тим, що про зміну доступного розміру кредитного ліміту Банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

До позову додано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, витяг з тарифів за чорною карткою Monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, а також розрахунок заборгованості за договором № б/н від 115.09.2020 , укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 станом на 5 серпня 2024 року (а.с.12-18).

Довідкою про наявність рахунку від 12 серпня 2024 року підтверджено, що відповідачці відкрито рахунок № НОМЕР_1 у гривні, розмір встановленого кредитного ліміту становить 103000 грн. ( а.с. 19)

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.82).

З виписки про рух коштів по рахунку відповідача згідно картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 вбачається, що відповідачу з 15.09.2020 встановлено кредитний ліміт 25 000 грн, який надалі неодноразово підвищувався, останній раз до 28.05.2021 на суму 103 000 грн; неодноразово знижувався, останній раз 18.09.2024 до 99 600 грн. Відповідач користувалася кредитною карткою, тим самим підтвердила свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту. Також щомісячно відбувалось списання відсотків, за період з 28.02.2021 до 31.12.2023 списано відсотків загалом 116 664,21 грн. Заборгованість станом на 02.12.2024 становить 100 709,70 грн, баланс на кінець періоду: - 1 109,70 грн, сума витрат становить 412 412,15 грн, сума зарахувань становить 311 702,45 грн (а.с.110-129).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором на а.с.12-18 відповідачу нараховувались відсотки, які були сплачені в розмірі 116 664,21 грн, але станом на 05.08.2024 існує загальна заборгованість відповідача за тілом кредиту в розмірі 101 151,70 грн.

Відповідачка останній раз вносила кошти на погашення кредитної заборгованості 14.05.2024 року в розмірі 500 грн.

Підписанням анкети-заяви позичальник ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в розмірі 25000 грн (який у подальшому змінювався і станом на 12 серпня 2024 року становив 103000 грн), користувалася кредитними коштами, що підтверджується наданою банком випискою про рух коштів по картці клієнта.

У справі, яка переглядається, АТ «Універсал Банк» ініційовано спір про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав суду копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління №33 від 26.08.2020, що набули чинності з 01.09.2020, які не містять ні власноручного, ні електронного підпису ОСОБА_1 .

Так, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank розуміла ОСОБА_2 ознайомлена та погодилась з ними, підписуючи Анкету-заяву.

Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank у АТ «Універсал Банк», не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Так, надані позивачем Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і правил обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки така Анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Звертаючись до суду з позовом Банк просив стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 101151.70 грн. Вимог про стягнення процентів за користування коштами позивач не пред`являв.

Разом з тим, як вбачається із виписки про рух коштів по картках відповідачки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 позивач списував з рахунку ОСОБА_1 відсотки в рахунок тіла кредиту, фактично збільшуючи його за рахунок відсотків.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банківського рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 22.11.2023 у справі № 619/1384/21, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.

Таким чином, саме виписка по картковому рахунку є належним і допустимими доказом, що підтверджує виконання позивачем умов договору в частині встановлення відповідачу кредитного ліміту та користування позивачем кредитними коштами.

Так, відповідно до виписки про рух коштів по картках ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 від 02.12.2024 року за період з 01.10.2017 по 01.12.2024 року сума витрат за період 412412.15 грн, сума зарахувань за період 311702.45 грн.

Дослідивши надану відповідачем виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 01.10.2017 по 01.12.2024 апеляційним судом встановлено, що за спірний період в рахунок погашення відсотків банком списано 116664,21 грн, які мають бути вирахувані із загальної суми заборгованості.

За даними виписки про рух коштів по рахунку заявлена позивачем в позовній заяві сума заборгованості відповідачки по тілу кредиту за період з 15.09.2020 року по 05.08.2024 року становить 101151.70 грн. При цьому згідно руху коштів по картці відповідачки сума сплачених відсотків становить 116664.21 грн.

Отже, враховуючи що між позивачем та відповідачкою не були погоджені конкретні умови кредитного договору, відсутні підстави для сплати відповідачкою заявленої у позовній заяві суми заборгованості.

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2025 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.

При звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено судовий збір за її подання у сумі 4 542 грн, який підлягає стягненню з позивача. (а.с. 238).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

З матеріалів справи вбачається, що у апеляційній скарзі ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу із зазначенням розміру понесених витрат та додано до скарги договір на надання професійної правничої допомоги від 25 квітня 2025 року, актприймання-передачі наданих послуг 25 квітня 2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру, витяг з реєстру платників єдиного податку, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю.

Від сторони позивача не надійшло заперечень на клопотання ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат.

Ураховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а оскаржуване судове рішення скасовано, приймаючи до уваги що стороною позивача не надано заперечень чи клопотань щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що справа не є складною, об`єм та доводи апеляціної скарги, а також включення у суму судових витрат вартість консультації в розмірі 2000 грн, що є фактично складанням апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат понесених відповідачкою ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на її користь 5000 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2025 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 4 542 грн судового збору за апеляційний розгляд справи та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 05 червня 2025 року.

Головуючий: Судді: