ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2025 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/179/19

Номер провадження: 22-ц/819/3/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Кутурланової О.В.,

секретар Литвиненко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року (під головуванням судді Майдан С.І.), у цивільній справі за позовом Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маковецька Олена Анатоліївна про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий зміст позовної заяви

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтував тим, що 15.07.2016 року Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі було укладено з ОСОБА_2 кредитний договір №7751-к про надання кредитних коштів в розмірі 85000,00 грн., зі сплатою з користування кредитом 3%річних, терміном на 15 років, для придбання житла з подальшою реконструкцією за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами п.2.3 кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язалася здійснювати погашення кредиту згідно з графіко погашення кредиту щоквартально до 15 числа місяця, що настає за звітним періодом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 15.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено трьохсторонній договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., зареєстрований в реєстрі за №2186.

Відповідно до вказаного договору поруки поручитель зобов`язався перед кредитором позичальника (позивачем) за виконання обов`язку позичальника по зобов`язаннях, що витікають з кредитного договору у повному обсязі.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, позивач виступив платником перед продавцем житлового будинку ОСОБА_3 .

Так, відповідно до заяви продавця, ОСОБА_3 від 15.07.2016 року на його рахунок Фондом було перераховано кошти в сумі 85000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №520 від 19.07.2016 року на суму 85000,00 грн. Тож, позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання, та надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 85000,00 грн. Претензій та зауважень щодо неналежного виконання Фондом умов кредитного договору не надходило.

Однак, ОСОБА_2 не виконує умов кредитного договору з погашення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, на яку, відповідно до п.23 Правил та пункту 5.1 кредитного договору, позивачем нарахована пеня.

Станом на 28.12.2018 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 88027,29 грн., з яких: основний борг по кредиту 81388,00 грн. (у т.ч. прострочена заборгованість 7502,00 грн.); відсотки 3801,17 грн.; пеня 2803,22 грн.; поштові витрати 34,90 грн. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що поручитель у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, після отримання повідомлення про заборгованість по кредитному договору, зобов`язався сплатити заборгованість по кредитному договору №7751-к від 15.07.2016 року, а саме кредит в сумі 85000,00 грн., нараховані відсотки, пеню та інші платежі. Згідно п.2.3 договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі.

У зв`язку з викладеним, представник позивача просить розірвати кредитний договір від 15.07.2016 року №7751-к.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь позивача борг у сумі 88027,29 грн., з яких основний борг по кредиту 81388,00 грн. (у т.ч. прострочена заборгованість 7502,00 грн.); відсотки 3801,17 грн.; пеня 2803,22 грн.; поштові витрати 34,90 грн. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з кожного окремо по 881,00 грн. судового збору на користь позивача, а загалом 1762,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року позов Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маковецька Олена Анатоліївна про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості задовольнити частково, задоволено частково. Суд ухвалив:

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (, п/р НОМЕР_3 в Філії АТ «Укресімбанк» в м. Херсоні, МФО 322313) борг у сумі 88 027,29 гривень, з яких: основний борг по кредиту 81388,00 грн. (у т.ч. прострочена заборгованість 7502,00 грн.); відсотки 3801,17 грн.; пеня 2803,22 грн.; поштові витрати 34,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) з кожного окремо по 440,50 грн. судового збору на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (, п/р НОМЕР_3 в Філії АТ «Укресімбанк» в м. Херсоні, МФО 322313), а загалом 881,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення яким у задоволенні заявлених до нього позовних вимог відмовити у повному обсязі

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, особа, яка подала апеляційну скаргу зазначила наступне. Суд першої інстанції не зупинив провадження по справі до встановлення місця знаходження ОСОБА_2 , чим порушив ч.3 ст. 130 ЦПК України. Зазначив, що він надавав суду першої інстанції для огляду оригінали документів, а саме паспорт, довідку з індивідуальним номером платника податку, свідоцтва про народження та шлюб, якими підтверджував, що копії документів, наданих позивачем, як докази, не відповідають дійсності. Зазначає, що не є поручителем за договором поруки , оскільки його не укладав, до нотаріальної контори не з`являвся, оскільки в цей день невідлучно знаходився на роботі, про існування позивача не знав та розуміє, що ОСОБА_2 без його відома використала його паспорт, при цьому підробила його дату народження. Крім того, за його заявою з приводу факту підробки паспорту, правоохоронним органом зареєстроване кримінальне провадження. До того ж пункт 5.2 договору поруки щодо згоди його дружини на укладення договору поруки, підпис на заяві про що засвідчена віце-консулом Генерального консульства України в Італії від 06.07.2016 не відповідає дійсності, оскільки ним надані докази на спростування наведеного.

(2) Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач доводи апеляційної скарги не визнав.

Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч . 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

15.07.2016 року Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі було укладено з ОСОБА_2 кредитний договір №7751-к про надання кредитних коштів в розмірі 85000,00 грн., зі сплатою з користування кредитом 3%річних, терміном на 15 років, для придбання житла з подальшою реконструкцією за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами п.2.3 кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язалася здійснювати погашення кредиту згідно з графіко погашення кредиту щоквартально до 15 числа місяця, що настає за звітним періодом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 15.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено трьохсторонній договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., зареєстрований в реєстрі за №2186.

Відповідно до вказаного договору поруки поручитель зобов`язався перед кредитором позичальника (позивачем) за виконання обов`язку позичальника по зобов`язаннях, що витікають з кредитного договору у повному обсязі.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, позивач виступив платником перед продавцем житлового будинку ОСОБА_3 . Так, відповідно до заяви продавця, ОСОБА_3 від 15.07.2016 року на його рахунок Фондом було перераховано кошти в сумі 85000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №520 від 19.07.2016 року на суму 85000,00 грн.

Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання, та надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 85000,00 грн. Претензій та зауважень щодо неналежного виконання Фондом умов кредитного договору не надходило.

ОСОБА_2 не виконує умов кредитного договору з погашення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, на яку, відповідно до п.23 Правил та пункту 5.1 кредитного договору, позивачем нарахована пеня у розмірі 2803,22 грн. станом на 28.12.2018 року.

Станом на 28.12.2018 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 88027,29 грн., з яких:

- основний борг по кредиту 81388,00 грн. (у т.ч. прострочена заборгованість 7502,00 грн.);

- відсотки 3801,17 грн.; пеня 2803,22 грн.;

- поштові витрати 34,90 грн.

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що поручитель у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, після отримання повідомлення про заборгованість по кредитному договору, зобов`язався сплатити заборгованість по кредитному договору №7751-к від 15.07.2016 року, а саме кредит в сумі 85000,00 грн., нараховані відсотки, пеню та інші платежі.

Згідно п.2.3 договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі.

З метою забезпечення повернення кредитних коштів, та досудового врегулювання спору відповідачам за справою 27.09.2018 року направлялися рекомендованими листами претензії-вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначені претензії були відповідачами, в т.ч. ОСОБА_1 , залишені без задоволення. Заборгованість не погашена. ОСОБА_1 , як поручителю, положення щодо солідарної відповідальності за кредитним договором роз`яснювалися.

Згідно п.4.1 договору поруки врегулювання всіх спорів за даним договором здійснюється в судовому порядку згідно чинного законодавства.

Пунктом 4.1.5. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань передбачених пунктом 4.4., Фонд має право стягнути всю суму заборгованості, включаючи основний борг, пеню та інші нарахування передбачені умовами договору, та/або розірвати з позичальником кредитний договір в односторонньому порядку.

Відповідно до частини 1 ст 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя ( ч.1 ст. 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч.2 ст. 554 ЦК України).

Суд першої інстанції надав оцінку усім доводам ОСОБА_1 наведеним ним суду у тому рахунку, щодо не підписання ним договору поруки.

Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, до 24.02.2022 року ОСОБА_1 та його адвокату Венецькому С.В. неодноразово, роз`яснювалися вимоги п.3 ч.5 ст. 12 ЦПК України, щодо заявлення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою доведення не підписання ОСОБА_1 договору поруки. Неодноразово з цього приводу оголошувалася перерва у судовому засіданні, роз`яснювалося, що у випадку заявлення такого клопотання для проведення судової почеркознавчої експертизи необхідно надати зразки підпису ( вільні, умовно-вільні та експериментальні). Тобто ОСОБА_1 та його адвокат Венецький С.В. достовірно були обізнані щодо процесуального порядку спростування доводів позивача.

Незважаючи на роз`яснення ОСОБА_1 та його представнику необхідності надати суду вільні та експериментальні зразки підпису, про що зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції від 30.11.2021 року, надходження з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області експериментальних зразків ОСОБА_1 , останнім вільні зразки підпису не надані ( окрім одного документу) з посиланням на їх відсутність, оскільки з 2014 по 2018 роки працював у місті Херсоні в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т. 1 а.с.97).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.01.2022 року призначена по справі судова почеркознавча експертиза на вирішення якої було поставлено питання щодо виконання підпису в договорі поруки в графі « поручитель» ОСОБА_1 чи іншою особою (т.1 а.с.138-139).

Недостатність вільних зразків підпису стало підставою для клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, про що ОСОБА_1 було повідомлено разом з надісланням рахунку експерта.

23 лютого 2022 року ухвалою суду апеляційної інстанції провадження у справі було відновлено.

Після відновлення роботи Херсонського апеляційного суду, згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року № 566/0/15-23, ухвалою суду апеляційної інстанції був здійснений запити щодо встановлення місця знаходження відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для їх належного виклику у судове засідання.

Міністерство соціальної політики України на виконання ухвали Херсонського апеляційного суду від 22.08.2023 у справі № 766/179/19 (провадження № 22-ц/819/223/23) щодо надання відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі ЄІБД ВПО) повідомило, що станом на 31 серпня 2023 року в ЄІБД ВПО про запитуваних осіб міститься така інформація: ОСОБА_2 : взято на облік: 10.11.2016; адреса для листування та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відносно ОСОБА_1 інформації не надано.

Отже виклик ОСОБА_2 відбувався шляхом направлення судових повісток, які не були вручені з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», виклик ОСОБА_1 відбувався шляхом оголошення на сайті «Судова влада».

Листом від 12.06.2023 року експертна установа повідомила про залишення без виконання ухвали суду внаслідок несплати ОСОБА_1 рахунку, надісланого на адресу апеляційного суду 12 квітня 2023 ( т.2 а.с.227). Проте,

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Посилання ОСОБА_1 на надання суду оригіналів документів: паспорт, довідку з індивідуальним номером платника податку, свідоцтва про народження та шлюб, якими підтверджував, що копії документів, наданих позивачем, як докази, не відповідають дійсності не є доказом того, що договір поруки підписаний не ним, а іншою особою. Доведення обставин підроблення письмової згоди дружини на укладення договору поруки також не є спростуванням неналежності підпису поручителя ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 у грудні 2019 року звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення шахрайських дій ( т. 1 а.с.48), кримінальне провадження порушено 30.04.2020, про що свідчить витяг з ЄДРДР та ОСОБА_1 направлено слідчому клопотання у тому рахунку про призначення почеркознавчої експертизи щодо його підпису на договорі поруки ( т. 2 а.с.11-12) про результати розгляду якого апелянт, його адвокат, відомостей не надали.

Таким чином, ОСОБА_1 в установленому законом порядку не доведено, що договір поруки він не підписував.

Усім іншим доводам ОСОБА_1 суд першої інстанції дав належну обґрунтовану оцінку, незгода апелянта з якою не спростовує правильних висновків суду першої інстанції, а їх не повторення судом апеляційної інстанції не є такими, що особа, яка подала апеляційну скаргу «не була почута».

Процесуальний закон не передбачає зупинення провадження у справі у спірних правовідносинах до часу встановлення місця проживання ОСОБА_2 , розшуку відповідача, а тому доводи апелянта в цій частині не є такими, що ґрунтуються на законі.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 382 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 червня 2025 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова

О.В. Кутурланова