Провадження № 6/761/503/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», боржник: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, -

в с т а н о в и в :

У березні 2025р. приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Р.В. (далі по тексту - приватний виконавець) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із поданням, в якому просив суд надати дозвіл на звернення стягнення на не зареєстроване в законному порядку майно, а саме: земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новодофінівської сільської ради, цілього призначення: ведення садівництва площею 0,10 га, з них: ріллі - 0,100 га, кадастровий номер :01:005:0046, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №651763, виданого 14 червня 2007р. Комінтернівським районним відділом змельних ресурсів Одеської області, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №40, що не зареєстрована боржником ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, однак фактично належить останньому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 13 березня 2008р. між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., та зареєстрованого в реєстрі за №390.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначив, що на його виконанні перебуває виконавче провадження НОМЕР_3, з примусового виконання дубліката виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 10 жовтня 2024р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором №ОД05/03/2008/840-К/183 від 13 березня 2008р. у розмірі 129452,64 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення складало 1027595,06 грн; 1700,00 грн. - судового збору; 120,00 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

У ході проведення виконавчих дій встановлено, що в боржника ОСОБА_1 відсутні кошти в банківських установах, майно, на яке можна звернути стягнення для погашення боргу стягувачу. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. Виконавцем вжиті всі заходи примусового виконання в межах Закону України «Про виконавче провадження», однак, такі не дозволяють виконати рішення суду у зв`язку з відсутністю майна у боржника.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавцю стало відомо про наявність у боржника нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, однак не зареєстроване в установленому порядку за ним, а саме: земельна ділянка з земель сільськогосподарського призначення за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новодофінівської сільської ради, цілього призначення: ведення садівництва площею 0,10 га, з них: ріллі - 0,100 га, кадастровий номер :01:005:0046.

Вказаний об`єкт нерухомості належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 13 березня 2008р. між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., та зареєстрованого в реєстрі за №390, але право власності на вказане майно не зареєстроване в установленому порядку, бо до цього часу зареєстровано за попереднім власником ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 не зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку в установленому законодавством порядку, у приватного виконавця виникла необхідність для звернення до суду з даним поданням.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До початку судового засідання приватний виконавець подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, заявлені вимоги подання підтримує у повному обсязі, просив суд задовольнити; інші учасники процесу причин поважності неявки не повідомили.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного подання, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2010р. по справі №2-14005/10, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 було задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 129452, 64 дол. США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 1027595, 06 грн, 1700,0 грн судового збору, 120,0 грн збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду вказаної цивільної справи.

На виконання вказаного рішення, 02 квітня 2013р. представником первісного стягувача (ПАТ КБ «Надра») отримано виконавчий лист.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2022р., яка набрала законної сили, замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» з примусового виконання виконавчого листа №2-14005/10, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2024р., яка набрала законної сили, було видано дублікат виконавчого листа у справі №2-14005/10 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стосовно боржника ОСОБА_1 та поновлено правонаступнику стягувача пропущений строк для пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3, з примусового виконання дубліката виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 10 жовтня 2024р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором №ОД05/03/2008/840-К/183 від 13 березня 2008р. у розмірі 129452,64 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення складало 1027595,06 грн; 1700,00 грн. - судового збору; 120,00 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Під час виконання вищезгаданого судового рішення приватним виконавцем встановлено наступне:

-в порушення вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» на виклик у встановлений день 27 листопада 2024р. боржник до приватного виконавця не з`явився, рішення суду самостійно не виконав, декларацію про доходи та майно боржника не подав ні в установлений законом строк, ні по момент звернення до суду із вказаним поданням (03 березня 2025р.), як і не було подано пояснення з приводу поважності причин невиконання судового рішення;

-приватним виконавцем не виявлено рахунки, на яких би перебували кошти боржника, на які можна було б звернути стягнення, в кількості, достатній для погашення заборгованості за вказаним виконавчим документом;

-за повідомленням Державної податкової служби України, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває, а також інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня;

-із відповіді Пенсійного фонду України вбачається, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби;

-із відповіді Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону;

-нерухомого майна, зареєстрованого за боржником в установленому законодавством порядку, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним виконавцем не виявлено, що вбачається із відповідних інформаційних довідок та відповідей, наданих Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради та Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області.

При цьому, в ході здійснення заходів із розшуку іншого майна, належного на праві власності боржнику, приватним виконавцем встановлено, що 13 березня 2008р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., та зареєстрований в реєстрі за №390.

Згідно пункту 1.1. вказаного Договору, «Продавець передав(ла) у власність, а Покупець прийняв (ла) у власність земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення площею 0,10 га (нуль цілих десятих сотих), з них: ріллі - 0,10 га.

Місце розташування земельної ділянки: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новодофінівської сільської ради.

Цільове призначення земельної ділянки: ведення садівництва.

1.2. Земельна ділянка належить Продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №651763, виданого 14 червня 2007р. Комінтернівським районним відділом змельних ресурсів Одеської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №40, кадастровий номер :01:005:0046.».

Того ж дня, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, стягнення заборгованості за яким, було предметом розгляду вказаної справи (кредитний договір №ОД05/03/2008/840-К/183) між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., зареєстрований в реєстрі за №393, предметом якого є: «земельна ділянка з земель сільськогосподарського призначення за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новодофінівської сільської ради, цільового призначення: ведення садівництва площею 0,10 (нуль цілих десяти сотих гектара), з них: ріллі - 0,100 га, кадастровий номер :01:005:0046, право власності на яку виникне у майбутньому, що придбана Іпотекодавцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим 13.03.2008р. за реєстром №390 Марченко О.М., приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №2753799 від 13.03. 2008р.».

З копії витягу з Державного земельного кадастру та з відповіді із Головного управління Держгеокадастру в Одеській області вбачається, що що вищезгадана земельна ділянка зареєстрована на праві власності за попереднім власником ОСОБА_3 (продавцем за договором купівлі-продажу).

Згідно ст. 440 ч. 10 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Законодавець у вказаній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01 січня 2013р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2020р. (справа №1512/7803/2012 ) .

Крім цього, в постанові Верховного Суду від 16 березня 2020р. (справа №5023/197/12) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Виконавець має надати до суду належні та допустимі докази того, що боржник фактично є володільцем майна. Підтвердженням може бути свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду тощо. Тобто, головними умовами для задоволення подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, є такі: здійснення усіх передбачених Законом заходів для належного виконання судового рішення; відсутність у боржника грошових коштів або рухомого майна, завдяки яким можна задовольнити вимоги стягувача; наявність нерухомого майна та належних доказів, які підтверджують факт, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване, однак зареєстроване за іншою особою; наявність належних доказів, які підтверджують факт, що боржник є «фактичним» власником майна; у випадках, передбачених законодавством, майно введено в експлуатацію.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 у справі №2-119/12.

Первинним є правочин, з якого виникає право власності, тоді як державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не є підставою набуття таких прав, а є похідним від таких підстав юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою на підставі правовстановлюючих документів вже набутого права та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав.

Разом із тим, слід зазначити, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021р. в справі №759/24061/19 (провадження № 61-8593св21)).

Матеріали справи не містять відомостей, що вищезгаданий договір купівлі-продажу земельної ділянки було визнано судом недійним, як і не встановлено і обставин нікчемності вказаного правочину.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими жоказами факт набуття у власність боржником вищезгаданої земельної ділянки за договором купівлі-продажу від 13 березня 2008р., хоча й за відсутності належної її реєстрації на праві власності за боржником.

Судом також враховано, що Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №462/2138/15 (провадження №61-11560св18) зробив наступний висновок: «Закон України «Про виконавче провадження» не забороняє державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки у ході примусового виконання судових рішень про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням забезпечених іпотекою зобов`язань, за вищевказаних умов, які за обставинами цієї справи були дотримані (відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення, та відсутність претензій самого боржника; відсутність інших кредиторів, що підтверджує відсутність інших боргів; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку)».

Передбачений законодавством спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису. Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи те, що приватним виконавцем доведено належним чином, що на теперішній час заборгованість боржника ОСОБА_1 перед кредитором (ТОВ «ФК «Консалт Солюшенс») не погашена, оскільки боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, грошових коштів, які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у нього не виявлено, суд дійшов висновку, що відсутність державної реєстрації права власності за боржником на земельну ділянку, яку було придбано останнім на підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2008р. та яка, є предметом договору іпотеки, укладеного між боржником та первісним стягувачем для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, стягнення заборгованості за яким, було предметом розгляду вказаної справи, на переконання суду, унеможливлює подальшу примусову реалізацію цього майна, а отже і виконання судового рішення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку, про наявність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця та вважає за необхідне надати дозвіл останньому у виконавчому провадженні НОМЕР_3 на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новодофінівської сільської ради, цільового призначення: ведення садівництва площею 0,10 га, з них: ріллі - 0,100 га, кадастровий номер :01:005:0046.

Керуючись ст.ст. 259-261, 268, 352-255, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», боржник: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку - задовольнити.

Надати дозвіл Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Бондареву Роману Володимировичу у виконавчому провадженні НОМЕР_3 на звернення стягнення на нерухоме майно належному боржнику ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 13 березня 2008р. між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., та зареєстрованого в реєстрі за №390, право власності на яке не зареєстровано боржником в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новодофінівської сільської ради, цільового призначення: ведення садівництва площею 0,10 га, з них: ріллі - 0,100 га, кадастровий номер :01:005:0046, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (попереднім власником) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №651763, виданого 14 червня 2007р. Комінтернівським районним відділом змельних ресурсів Одеської області, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №40.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: