Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9254/24
Номер провадження2-др/711/21/25

30 квітня 2025 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
секретаря судового засідання Мелещенко О.В.
представника позивача адвоката Різник Ю.С.
представників відповідачів Головня І.Я., Колєснік Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Різник Юрія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Різник Юрій Сергійович, до держави України в особі Державної казначейської служби, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди,
В позовній заяві від 26 листопада 2024 року на сторінці N? 11 зазначено, що: «У зв?язку із розглядом даної справи, ОСОБА_1 планує понести судові витрати, а саме: адокатські витрати за отримання правничої допомоги, орієнтовний розмір 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, яка пов?язана із даним предметом спору. Докази щодо понесення адвокатських витрат будуть надані суду протягом 5 днів після прийняття остаточного рішення у даній справі».
Відтак, п. 9 ч. 3 ст. 175 ПК України і передбачає орієнтовний розмір адвокатських витрат, адже не можливо бачити на перед розвиток подій у справі, а головне знати, яка саме кількість часу (годин та хвилин) буде затрачено під час надання правничої допомоги у справі, а тому і законодавець чітко передбачив положення ч. 3 ст. 134 ЦПК України.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
14 листопада 2024 року, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 та адвокатом Різник Юрієм Сергійовичем підписано (укладено) Договір N? 1/14/11/2024 про надання правової допомоги.
Відповідно до положення п. 4.1. Договору вартість роботи адвоката за цим Договором за 1 (одну) годину становить 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Відповідно до положення п. 4.2. Договору роботу, виконану вдвокиом, замовник оплачує у порядку та розмірі згідно акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до даного Договору.
Відповідно до положення п. 4.2. Договору замовник зобов?язується оплачувати послуги за цим договором 100% згідно акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до даного договору. Оплату за надані послуги замовник проводить у готівковій формі, що підтверджується шляхом видачі адвокатом прибуткового касового ордеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
25 березня 2025 року, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 та адвокатом Різник Юрієм Сергійовичем підписано акт прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) в рамках цивільної справи N? 711/9254/24, яка перебувала на розгляді Придніпровського районного суду м. Черкаси Договір N? 1/14/11/2024 про надання правової допомоги від 14.11.2024 року.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) в рамках цивільної справи N? 711/9254/24, яка перебувала на розгляді Придніпровського районного суду м. Черкаси, вартість роботи адвоката за 1 (одну) годину за надання правової допомоги становить 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок
Згідно квитанції до прибутковго касового ордеру від 25 березня 2025 року за N? 1 адвокат Різник Юрій Сергійович отримав від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за Договором N? 1/14/11/2024 про надання правової допомоги від 1/14/11/2024 року 33 000 (тридцять три тисячі) гривень 00 копійок.
З посиланням на норми законодавства просить стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень 00 копійок.
Від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області Колєснік Н.І. до суду надійшло заперечення через систему «Електронний суд». Так, у запереченні з посиланням на норми законодавства зазначається, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 наголосила, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат у зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Так, відповідно до Розділу 4 Договору про надання правової допомоги № 1/14/11/2024 від 14.11.2024, вартість роботи Адвоката за цим договором за 1 годину становить 3000 грн. Роботу виконану Адвокатом Замовник оплачує у порядку та розмірі згідно Акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до даного Договору. В свою чергу, відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) в рамках цивільної справи № 711/9254/24 яка перебувала на розгляді Придніпровського районного суду м. Черкаси визначено вартість наданої правничої допомоги в розмірі 33 000 гривен. Однак при цьому представником позивача не надано детального опису витраченого часу на певний вид робіт. Крім того заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката 33 000 грн є необґрунтованим, не пропорційним до предмету спору та не співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Також, відповідно до п.23 Розділу 3 Положення національній валюті в Україні, про ведення касових операцій у затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 (далі -Положення № 148) касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. На підставі п. 25 вказаного Положення приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи (підприємства). До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Форма касового ордера затверджена додатком 2 до Положення № 148. Разом з тим, представником позивача не надано належної форми квитанції, що підтверджує розмір понесених витрат. Отже, документально не доведено факт понесення витрат на професійну правову (правничу) допомогу. Враховуючи вищезазначене, вважає що немає правових підстав для стягнення зазначених в заяві витрат на правничу допомогу по справі 711/9254/24 та просить у задоволенні заяви від 25.03.2025 про стягнення судових витрат за надання правової допомоги в рамках цивільної справи № 711/9254/24 в сумі 33 000 грн відмовити.
Від представника відповідача Державної казначейської служби України Яроша С.В. надійшли до суду додаткові заперечення у справі, у яких заперечує задоволення вимог додаткового рішення та зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Казначейство вважає, що зазначена справа не є складною, оскільки для її вирішення було проведено одне підготовче судове засідання та одне судове засідання по розгляду справи. Судова практика щодо вирішення подібних спорів є сталою. Вимоги щодо оплати послуг адвоката за «вивчення, аналіз відзивів з додатками відповідачів…», та «пошук на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, вивчення, аналіз судової практики…» Казначейство вважає необгрунтованими, оскільки відповідна діяльність обумовлюється рівнем професійної компетентності надавача послуг.
Звертають увагу суду, що представником Позивача не подавались до суду відповіді на відзиви відповідачів. Щодо такого виду послуг як «формування та подання позовної заяви до суду…», вважаємо, що зазначена діяльність не потребує знань в галузі права і не може бути включена до витрат на професійну правничу допомогу
Крім того, як вбачається з рішення Придніпровського районного суду м. Черк/аси від 21.03.2025 позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 253 333,00 грн, що складає 83,52% (253 333,00/303 333,00*100) від загальної суми позовних вимог. Отже, при ухваленні додаткового судового рішення належить врахувати необхідність пропорційного задоволення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 83,52% від визначеної судом суми обґрунтованих судових витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на наведене Казначейство вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом першої інстанції - розподілу не підлягають
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII боржником, є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава щодо виконання рішення. , на яких покладається обов`язок Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2, ст. 170 ЦКУ учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно з ч. 2 ст. 48 ЦПК позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Велика Палата Верховного Суду у п. 43 постанови від 27.11.2019 по справі № 242/4741/16-ц зробила висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав. Оскільки, відповідачем у справі є держава Україна, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади, рішенням від 21.03.2021 судом вирішено моральну шкоду стягнути з Державного бюджету України, то і понесені судові витрати також підлягають стягненню з Державного бюджету України.
Від представника відповідача Черкаської обласної прокуратури Головні І.Я. до суду надійшло заперечення через систему «Електронний суд». У запереченні зазначається, що представник позивача адвокат Різник Ю.С. зазначає, що позивач поніс судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 33 000 грн.
До заяви про ухвалення додаткового рішення позивач додав:- договір про надання правової допомоги від 04.11.2024 №1/14/11/2024 (надалі по тексту - Договір), який укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Різником Ю.С. У п. 4 Договору визначено порядок оплати послуг адвоката та зазначено, що вартість роботи за 1 годину становить 3000 гривень;- акт прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 25.03.2025 (надалі по тексту - Акт), у якому зазначено опис робіт, наданих адвокатом, витрачений час та вартість;- копія прибуткового касового ордеру №1 від 25.03.2025.
Слід зазначити, що вказана категорія справ є досить типовою з обмеженою кількістю нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, усталеною судовою практикою вирішення аналогічних спорів і не потребувала значного часу для аналізу законодавства та судової практики, отже, зазначений розмір є значно завищений, не співмірний із складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначені в Акті послуги з «надання консультації/роз`яснення (п.1), пошук, вивчення та аналіз судової практики (п.5)» охоплюються послугою з «підготовки, формування, написання та подання позовної заяви (п.7)».
Також адвокатом не надано доказів на підтвердження проведення письмової юридичної консультації, складання письмового консультаційного висновку.
Крім того, адвокатом до суду не направлялося будь-яких заперечень на відзиви відповідачів від 18.12.2024, 10.12.2024, 13.12.2024, заперечень на них тощо, що могло б підтверджувати надання такої послуги як «вивчення, аналіз відзивів від 18.12.2024, 10.12.2024, 13.12.2024 (п.п. 2-4)» та свідчило б про реальність цих адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). З огляду на вказане, зазначений в Акті адвокатом час, витрачений на зазначені адвокатом дії та їх вартість у цій справі є неспіврозмірними з її складністю та фактично не обґрунтовані.
Просить у задоволенні заяви від 25.03.2025 про стягнення судових витрат за надання правової допомоги в рамках цивільної справи № 711/9254/24 в сумі 33 000 грн відмовити.
Представник позивача адвокат Різник Ю.С у засіданні підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення суду.
Представники відповідачів Головня І.Я. та Колєснік Н.І. почергово підтримали подані ними заперечення щодо винесення додаткового рішення суду, з підстав викладених у направлених ними до суду запереченнях.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 12 частини 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.12.2018 року у справі № 826/856/18.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в ч. 4 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 141 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).
Саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З метою захисту порушеного права, позивач звертався за професійною правовою допомогою, та між ОСОБА_1 та адвокатом Різником Ю.С. було укладено Договір № 1/14/11/2024 від14.11.2024, відповідно до якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридтчну в обсязі та умовах, викладених у договорі, а саме представництво інтересів замовника.
Відповідно до положення п. 4.1. Договору вартість роботи адвоката за цим Договором за 1 (одну) годину становить 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Відповідно до положення п. 4.2. Договору роботу, виконану адвокатом, замовник оплачує у порядку та розмірі згідно акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до даного Договору.
Відповідно до положення п. 4.4. Договору замовник зобов?язується оплачувати послуги за цим договором 100% згідно акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до даного договору. Оплату за надані послуги замовник проводить у готівковій формі, що підтверджується шляхом видачі адвокатом прибуткового касового ордеру.
Згідно з Актом від 25.03.2025 прийому передачі надланих послуг (виконаних робіт) в рамках цивільної справи № 711/9254/24 сторони Договору склали акт щодо прийому та передачі виконаих наступних робіт.
Як зазначалося вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Тож сторона відповідача скористалася своїм процесуальним правом на звернення до суду із запереченнями щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
При вирішенні поданої заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує заперечення та доводи відповідачів, у тому числі щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання послуг і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Так, суд звертає увагу на те, що адвокатом хоч і зазначалось у Акті від 25.03.2025 про аналіз та вивчення відзивів, однак до суду не було надано відповіді на відзив, як результат проведеної роботи адвокатом з метою висловлення окремих письмових заперечень на відзив. Більш того, для опрацювання кожного з трьох відзивів адвокатом витрачалось по годині часу.
Окрім того, адвокатом зазначається, що на підготовку, фомування, написання та подання позову до Придніпровсього районного суду міста Черкаси ним було витрачено 5 годин часу.
Отже, суд зважаючи на викладене вважає, що для виконання заявленеого обсягу робіт адвокатом є достатнім витрачання часу 7 годин (по одній годині на виконання робіт, зазначених у п.п. 1,5 Акту від 25.03.2025; дві години - п.п. 2,3,4; одна година участі у судовому засіданні від 21.03.2025 та дві години п.7).
Варто при цьому зауважити, що предмет позову не потребує вивчення адвокатом великого обсягу нормативно-правових актів, складання великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
До того ж, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року), а також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -
Заяву задоволити частково.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст буде виготовлений 05.05.2025.
Головуючий: Н. М. Кондрацька