КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7825/2025 Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/1668/24

09 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олени Вікторівни на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 . третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначала, що 20.10.2022 року вона із відповідачем- ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 .

Від шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Зазначала, що через різні погляди на сімейне життя вона із відповідачем проживають окремо. Донька проживає з нею.

Вказувала на те, що донька є повнолітньою. Відповідач частково ухиляється від утримання дитини та надання їй матеріальної допомоги.

Зазначала, що 12 серпня 2021 року було укладено договір №6208-0718 про навчання у закладі вищої освіти та Київським національним лінгвістичним університетом в особі ректора Романа Володимировича Васька, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з іншої сторони. Відповідно до вищезазначеного договору їх спільну з відповідачем доньку ОСОБА_3 було зараховано на навчання на І курс денної форми здобуття освіти за освітньою програмою Англійська мова і література, друга іноземна мова, переклад для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр.

Відповідно до укладеного договору N?6208-0718 про надання освітніх послуг від 12 серпня 2021 року їх спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує освітню послугу, а саме : підготовка фахівця за першим (бакалаврським) рівнем, форма здобуття освіти - денна.

Відповідно до вищезазначеного договору четвертий рік навчання завершиться у 2025 році.

Таким чином, зважаючи на те, що їх з відповідачем донька навчається на денній формі навчання на контрактній основі, то є необхідність у сплаті за навчання.

Зазначала, що окрім витрат на навчання, дитина потребує ще і певних витрат на проїзд, підручники, харчування, одяг, взуття, необхідну техніку.

Вказувала на те, що вона сама не в змозі самостійно утримувати доньку та сплачувати за все необхідне. Стипендію донька не отримує, інших джерел доходів не має, продовжує навчання, а отже потребує матеріальної допомоги.

Зазначала, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, працює та отримує постійний стабільний дохід, а отже, має можливість брати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні їх повнолітньої доньки на період її навчання у Київському національному лінгвістичному університеті.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

З урахуванням викладеного просила суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання, тобто, до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2024 року і до закінчення дитиною навчання - 30.06.2025, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 09 лютого 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кравченко Олена Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просила апеляційний суд рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року змінити, позов задовольнити частково, стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання , у розмірі 1/6 частки всіх заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2024 року і до закінчення дитиною навчання 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що вважає рішення суду першої інстанції не обґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Зазначає, що відповідач та позивачка мають від шлюбу двох дітей: малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачкою були подані до суду дві окремі позовні заяви:

1) про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 - у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) - справа №760/1664/24. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.09.2024 року позов було повністю задоволено та стягнено з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку ( доходу).

16.01.2025 року постановою Київського апеляційного суду у справі №760/1664/24 рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 4 вересня 2024 року змінено, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

2) про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку - у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) - справа №760/1668/24.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відзиві та поясненні на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідач зазначав, що має спільну з позивачкою малолітню доньку ОСОБА_7 , на утримання якої з нього також стягуються аліменти, проте, суд не врахував дану обставину, більше того, у рішенні суду безпосередньо зазначено що «… посилання відповідача на ту обставину, що з нього стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки не відноситься до суті даного позову.».

Не врахування вказаної обставини, на думку апелянта, є порушенням норм матеріального права, а саме ч. 1 ст. 182 СК України.

Вважає, що наявність у відповідача малолітньої доньки ОСОБА_5 , на утримання якої з нього також стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), є істотною обставиною, яка обов`язково повинна враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Позивачка правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася.

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, 20.10.2002 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , актовий запис № 696 ( а.с. 17).

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.03.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 209 ( а.с. 18)

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.05.2024 року розірвано шлюб, укладений 20.10.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 696 ( а.с. 129-132).

12.08.2021 року укладено договір №6208-0718 про навчання у закладі вищої освіти Київському національному лінгвістичному університеті в особі ректора Васька Р.В., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ОСОБА_3 (вступник), та ОСОБА_2 (законний представник) з іншої сторони, про зарахування вступника на перший курс денної форми здобуття освіти, за освітньою програмою англійська мова і література, друга іноземна мова, переклад, за спеціалізацією 035 філологія для здобуття ступеня вищої освіти - бакалавр.

12.08.2021 року укладено договір №6208-0718 про надання освітніх послуг Київським національним лінгвістичним університетом, в особі ректора Васька Р.В., що діє на підставі Статуту (виконавець), та ОСОБА_2 (замовник), ОСОБА_3 (одержувач) уклали договір про таке: виконавець за рахунок коштів замовника здійснює надання одержувачу освітньої послуги, термін надання освітньої послуги з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року включно.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язокбатьків утримуватиповнолітніх дочку, сина, які продовжуютьнавчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбаченообов`язок батьківутримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжуютьнавчання і у зв`язку з цим потребуютьматеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримуватиїх до досягнення двадцятитрьохроків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разіприпинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментівмає той з батьків, з ким проживає дочка, син, а такожсамі дочка, син, які продовжуютьнавчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способівзахисту інтересівдитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не маєсамостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язаніутримувати своїхповнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцятитрьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовійсумі і (або) у частці відзаробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливістьнадання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментівінших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальноїдіяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментіввитрати платникааліментів, у тому числі, на придбання нерухомого аборухомого майна, сума яких перевищуєдесятикратний розмірпрожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платникомаліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що маютьістотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійногорозвитку дитини.

Мінімальний гарантований розміраліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотківпрожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розміраліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідноговіку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановленнянаявності у нього витрат, що перевищують йогозаробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язокбатьків утримуватиповнолітніх дочку, сина, які продовжуютьнавчатися післядосягнення повноліття (незалежновід форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальнійдопомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати такудопомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такизаробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначеннірозміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим ізбатьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути врахованівартість навчання, вартістьпідручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначеннірозміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим ізбатьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів, позивачка ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідач частково ухиляється від утримання та надання матеріальної допомоги їх повнолітній доньці ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у вузі. Зважаючи на те, що їх донька навчається на денній формі навчання на контрактній основі, то є необхідність у сплаті вартості її навчання батьками. Зазначала, що окрім витрат на навчання, дитина потребує ще і певних витрат на проїзд, підручники, харчування, одяг, взуття, необхідну техніку. Вказувала на те, що вона не в змозі самостійно утримувати доньку та здійснювати оплату всіх необхідних їй витрат.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд першої інстанції посилався на те, що оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає обгрунтованими позовні вимог позивачки та вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2024 року і до закінчення нею навчання - 30.06.2025 року , але не більше, ніж до 23-х років. На думку суду, вказаний розмір присуджених аліментів буде достатнім для забезпечення ОСОБА_3 .

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається із ч.3 ст12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції та, звертаючись до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що рішення суду є не обґрунтованим та не відповідає нормам матеріального права і фактичним обставинам справи. Зазначав, що він має на утриманні ще і спільну з позивачкою малолітню доньку ОСОБА_7 , на утримання якої з нього також стягуються аліменти. Проте, суд першої інстанції не врахував дану обставину, більше того, у рішенні суду безпосередньо зазначено що «… посилання відповідача на ту обставину, що з нього стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки не відноситься до суті даного позову.». Вважає, що не врахування вказаної обставини свідчить про порушенням судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального права, а саме ч. 1 ст. 182 СК України.

На підтвердження своїх доводів про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 1/6 частині з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 19 січня 2024 року і до закінчення дитиною навчання 30.06.2025 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку, відповідач надав суду першої інстанції копію рішення Солом?янського районного суду м.Києва від 04 вересня 2024 року, а до апеляційної скарги копію постанови Київського апеляційного суду від 16 січня 2025 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_9 , задоволено частково. Рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 4 вересня 2024 року змінено, викладено абзац перший та другий в такій редакції: Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Компенсувати судові витрати ОСОБА_1 в розмірі 1 453 грн 44 коп. за подання апеляційної скарги, за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на те, що доводи відповідача про те, що з нього уже стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки не відносяться до суті даного позову, колегія суддів вважає помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частини третя статті 182 СК України).

На переконання колегії суддів, встановлена та підтверджена належним доказом обставина перебування на утриманні відповідача ще однієї дитини-неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є важливим критерієм для визначення розміру аліментних зобов'язань відповідача.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача про неповноту дослідження судом першої інстанції доказів при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, є обґрунтованими.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив про свою спроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку.

З урахуванням зазначених вище норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, встановлених дійсних обставин справи на підставі належних та достовірних доказів, враховуючи, що дочка сторін ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, а тому не має можливості працевлаштуватися та одержуватипевний дохід, стипендію не отримує, не заміжня, потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатною особою, у нього наявні аліментні зобов`язання щодо утримання неповнолітньої донькиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення нею повноліття, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для продовження навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з 19 січня 2024 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до 30.06.2025 року включно, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, встановивши невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційний суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олени Вікторівни та наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з 19 січня 2024 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до 30.06.2025 року включно, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України - частина 1 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до п.п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Врахувавши підстави звільнення позивачки ОСОБА_2 від сплати судового збору відповідно до закону та задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , керуючись вимогами частини 6 статті 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про компенсацію ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1453, 44 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 12, 78, 79, 80, 81, 141, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олени Вікторівнизадовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви- з 19 січня 2024 року і до закінчення дитиною навчання - 30.06.2025 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23х річного віку.

Компенсувати ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1453,44 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду як така, що прийнята поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: