Справа № 570/2126/25
Номер провадження 4-с/570/4/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за скаргою представника заявника (боржника) ОСОБА_1 - адвоката Б. Геруса на дії державного виконавця Рівненського Відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ про оскарження дій державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

У травні 2025 р. представник заявника (боржника) ОСОБА_1 - адвокат Б. Герус звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського Відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ та просить зобов`язати Рівненській відділ Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника та заборона його відчуження, б/н. 27.01.2011, реєстраційний помер обтяження 10784396.

В обгрунтування скарги вказує, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0837 га, кадастровий номер :02:011:0159, що розташована в с. Колоденка, Рівненського району. Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, Державний акт на право власності на земельну ділянко серії ЯЕ №249765, виданого 22.11.2007 Корнинського сільського радою Рівненського району відповідно до Рішення Корнинської сільської ради Рівненського району, Рівненської області від 27.09.2004 №251.

Право власності на дану земельну ділянку ОСОБА_1 набула лише у 2021 році.

Під час підготовки документів щодо реалізації свого право на розпорядження цією земельною ділянкою, ОСОБА_1 дізналась, що у 2011 році Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції на її все майно накладено арешт.

Як вбачається з інформаційної довідки №408741202 від 18.12.2024, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого манна наявний запис: арешт нерухомого майна, реєстраційний обтяження 10784396 підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та заборона його відчуження, б/н, 27.01.2011, Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, Власник: ОСОБА_3 , Код: НОМЕР_1 .

07 жовтня 2012 року, ОСОБА_3 уклала шлюб, у зв`язку з цим змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07 жовтня 2012 року.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 зверталася до суду із позовною заявою про зняття арешту з майна.

Ухвалою судді Рівненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2024 року, у справі №570/5244/23, провадження по справі закрито. Роз`яснено позивачу її право на судовий захист у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З метою встановлення в межах якого виконавчого провадження накладено арешт та правові підстави зняття арешту, представником ОСОБА_1 , адвокатом Герусом Б.І. 11.04.2025, було направлено адвокатський запит.

У відповіді Рівненського відділу ДВС від 17.04.2024 №23000, вказано, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження, у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника, а самі виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень. Враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих проваджень у Відділі неможливо встановити підстави накладення арешту згідно відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити в якому виконавчому провадженні накладено обтяження №10784396 (серія та номер постанови про арешт майна боржника: відсутня). Тому, посилаючись на ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначили, що відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.

Вказану відповідь отримав представник ОСОБА_1 адвокат Герус Б.І. 24.04.2025.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 позбавлена права на вільне розпорядження своїм манно, тому змушена звернутись до суду за захистом свого права.

Наводить судову практику, а саме постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) та постанову Верховною Суду від 22 квітня 2020 року в справі №641/7824/18 (провадження № 61-10355св 19), постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року №904/51/19; постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-43 І псі 9)), та норми ч.2 ст.19, ст.55 Конституції України; статті Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII та Закону №606-ХІV від 21.04.1999 р. «Про виконавче провадження» вказує, що Відділ Державної виконавчої служби у Рівненському районі, завершуючи виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на все нерухоме майно скаржника, повинен був зняти накладений арешт, проте цього зроблено не було.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів КАС від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17.

Інформація про завершення виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт, відсутня, проте згідно з п. 1. розділу X Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом МЮУ 07.06.2017 №1829/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2017 р. за № 699/30567, завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року, а відповідно до розділу XI Правил роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 06.2017 р., строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Згідно з п. 1 розділу IX вказаних Правил передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.

П .8.19 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 25.12.2008 р. N 2274/5, чинного на момент винесення постанови про накладення арешту, було передбачено, шо завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються І підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Згідно п. 9.9 вказаного Порядку строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Крім того, згідно п. 9.9 наказу Міністерства юстиції України № 2392/5 від 08.12 2009 року «Про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки, по рішеннях в адміністративних справах один рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закон» «Про виконавче провадження», державний виконавець не має підстав самостійно зняти арешт з майна, який накладений за постановою ДВС, оскільки ВП знищено.

В даному випадку виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно, не існує, матеріали провадження знищено за закінченням терміну зберігання.

За змістом частини першої статті першої розділу X Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 р. №1829/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2017 р. за № 699/30567 до архіву органу державної виконавчої служби підлягають передачі лише завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання.

Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким завершується розгляд справи. Після припинення вказаної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на ного припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст.3 Конституції України, та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Б. Герус підтримав скаргу та просив суд її задоволити. У подальшому у судове засідання заявник та її представник не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення. У заяві вх.9556 від 29.05.2025 р., поданій через систему «Електронний суд», адвокат Герус Б.І. долучив до матеріалів справи Інформаційну довідку з реєстру нерухомого майна № 429156795 від 29.05.2025 р. та просить розгляд справи проводити за відсутності заявника (боржника) та її представника адвоката Геруса Б.І.

У судове засідання представник ДВС не з`явився. Згідно клопотання вх. ЕП-3482 від 02.06.2025 р. державний виконавець Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області В.Герасимчук просить розглянути справу без участі представника Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ. Також через систему «Електронний суд» вх.№9693 від 02.06.2025 р. до суду надійшло клопотання представника Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ Шимко К.В. від 30.05.2025 р. про розгляд справи без участі представника відділу.

Вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 947/36027/21 (провадження № 61-12849св23) від 28 серпня 2024 року вказано, що "В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17 (адміністративне провадження № К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У листі начальника Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ В.Забейди №23000 від 17.04.2025 р. «Щодо надання інформації" вказано, що дослідивши дані Автоматизованої системи виконавчого провадження, у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника, а самі виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень; враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих проваджень у Відділі неможливо встановити підстави накладення арешту згідно відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити в якому виконавчому провадженні накладено обтяження №10784396 (серія та номер постанови про арешт майна боржника відсутня).

Тому суд дійшов висновку про задоволення скарги, так як збереження арешту, накладеного державним виконавцем за відсутності відкритого виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном заявника ОСОБА_1 .

Судом також береться до уваги, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 429156795 від 29.05.2025 р., заявник ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за параметрами запиту «права власності, інші речові права, обтяження» має у власності нерухоме майно, а саме лише вказану земельну ділянку площею к.н. :02:011:0159, площею 0,0837 га, дата державної реєстрації якої 22.11.2007 р. Право власності на яку набуто заявником ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 2867, виданий 31.10.2021 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Деренько Р.І.

Керуючись ст.ст. 258-261, 353, 354, 447-453 ЦПК України, - суд

у х в а л и в :

Скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Геруса Богдана Ігоровича на дії державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо зобов`язання скасувати арешт - задовольнити.

Зобов`язати Рівненській відділ Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (), скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника та заборона його відчуження, б/н. ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний помер обтяження 10784396.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358ЦПК України.

Суддя Гнатущенко Ю.В.