Провадження №2/523/5082/25
"10" червня 2025 р. м. Одеса
Суддя Пересипського районного суду м.Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP - «BitCapital», про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним та зобов`язання визнати відсутність кредитної заборгованості,
Позивач вимоги обґрунтовує тим, що договір позики є недійсним, оскільки він не надавав згоди на його укладення, а про існування такого договору він дізнався лише після пред`явлення до нього вимоги про повернення заборгованості від представників відповідача, про існування електронного гаманця він не знав та не мав до нього доступу, відповідно про надходження грошових коштів теж дізнатися не мав змоги, наданими грошовими коштами він не користувався.
Позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
За вимогами ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до норми п.4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:
зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позивач, заявляючи вимоги про зобов`язання визнати відсутність кредитної заборгованості у позивача взагалі не вказує розмір такої заборгованості та які саме вимоги до нього ставилися відповідачем, тоді як саме через наявність таких претензій з боку відповідача звертається до суду.
Згідно з п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;
Як визначено ч.1,3 ст.22 Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом . Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Як слідує із змісту позову позивач заперечує укладання договору позики, просить визнати йог недійсним, однак при цьому, не оплачує судовий збір, посилаючись на наявність у нього пільги на підставі норми ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» .
Такі твердження є суперечливими, оскільки в разі неукладення договору, між сторонами не було правовідносин, сторона не отримувала послуги, тому не була споживачем .
За правилами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За положеннями п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» заподання досуду позовноїзаяви немайнового характеру,яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить - 3028 грн.
Отже, за вказаних умов позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до п.6 ч.3 ст.177 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору.
За змістом заяви позивач стверджує, що спробував врегулювати спір в досудовому порядку в телефонному режимі, отримував смс повідомлення, однак доказів спілкування не додає.
Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Окремо необхідно звернути увагу на дотримання правил підсудності.
Позивач звертаючись до Пересипського районного суду м.Одеси посилався на норми ч.5 ст.28 ЦПК України.
Так, вказана норма визначає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
До речі, такі ж умови щодо врегулювання спору в судовому порядку за місцем проживання фізичної особи були погоджені умовами оспорюваного договору позики.
Однак, як зазначив позивач він договір не укладав, тобто не мав відносин як споживач, тому норми ч.5 ст.28 ЦПК України не підлягають застосуванню для визначення підсудності.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем у справі є юридична особа SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP - «BitCapital» місце знаходження якої за адресою: C/O Social Finance Limited, 87 Vauxhall Walk, London, England, SE11 5HJ, тобто у даній справі присутній іноземний елемент.
Ст. 497 ЦПК Українивстановлено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно дост. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених устатті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11)якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.
Отже, справи з іноземним елементом підсудні судам України у разі застосування сторонами договірної підсудності. Домовленість сторін має бути досягнута у письмовій формі.
При поданні позову позивач заперечує укладення договору, тому умови оспорюваного догвору для визначення підсудності не можуть бути враховані, також позивачем не зазначено доказів, які б підтвердили, що дана справа з іноземним елементом підсудна суду України, відсутні письмові докази того, що на території України знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.
Недотримання позивачем зазначених положень при зверненні з позовною заявою у справі перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За таких обставин приходжу до висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення недоліків. В іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.
Керуючись ст. ст.175-177, 185, 258-260, 353 ЦПК України,
Позовну ОСОБА_1 до SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP - «BitCapital», про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним та зобов`язання визнати відсутність кредитної заборгованості - залишити без руху.
Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, є підставою вважати заяву неподаною і вона повертається позивачеві.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя