Справа № 945/2949/24
Провадження № 2/477/710/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2025 року м. Миколаїв
Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Крошніною А.М.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 24 лютого 2023 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-14 біля с. Котляреве порушив правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_2 , який отримав механічні пошкодження.
Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 липня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні вказаного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.
Внаслідок ДТП транспортному засобу «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завдані матеріальні збитки.
Станом на дату ДТП цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована.
Крім цього, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у сумі 2200,00 грн.
Оскільки відповідач не відшкодовує у добровільному порядку матеріальні збитки спричиненні ДТП, позивач просить стягнути їх у судовому порядку.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області 15 січня 2025 року позовну заяву разом з додатками направлено до Вітовського (Жовтневого) районного суду Миколаївської області за підсудністю, в порядку статті 31 ЦПК України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано.
Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
На підставі ухвали суду від 02 травня 2025 року справа розглядається в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники (юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, страховики (страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Закону України «Про страхування», особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, а також Моторне (транспортне) страхове бюро України та потерпілі (треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації наземного транспортного засобу, зазначеного у чинному Договорі, або, залежно від умов Договору, будь-якого наземного транспортного засобу, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.
Статтею 6 Закону 1961-IVвизначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
24 лютого 2023 року близько 18-54 години ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-14 біля с. Котляреве Миколаївського району Миколаївської області, рухаючись по другорядній дорозі, при виїзді на головну дорогу М-14 не надав перевагу в русі транспортному засобу «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого слалася ДТП, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 б, 10.1, 16.3, 16.11 ПДР України.
Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 липня 2023 року винуватим у скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, але у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито (а.с. 9).
Водночас, у постанові суду зазначено, що провина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами про адміністративне правопорушення. Тобто, судом визначено, що саме в результаті дій ОСОБА_1 сталася ДТП.
Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підстава, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.
Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Аналізуючи викладене, положення статей 22, 979, 1166, 1187 ЦК України, слід дійти висновку, що відшкодуванню позивачу підлягають ті витрати (реальні збитки), які він фактично поніс для відновлення свого порушеного права.
В той же час, згідно з положеннями статті 22 Закону 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу державний номер НОМЕР_1 в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ (а.с. 10).
Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України №1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
Підпунктом а пункту 41.1 статті 41 Закону України №1961-ІV встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
З огляду на пункт 36.2 статті 36 Закону України №1961-ІV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Власник транспортного засобу - ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ з заявою про страховий випадок (а.с. 4).
Перерахування страхувальнику вказаної суми підтверджується платіжною інструкцією від 31 липня 2023 року №973862 (а.с. 41).
Відповідачем добровільно не сплачена позивачу сума страхового відшкодування, сплаченого МТСБУ, та яка має бути сплачена безпосередньо відповідачем.
Правовідносини, що виникають між МТСБУ та винними особами у цих випадках, регулюються нормами статті 1191 ЦК України та статті 38 вищевказаного Закону.
Так, статтею 38 (пункт 38.2.1) Закону України №1961-ІV передбачено право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, але не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім випадків, коли ця особа звільнена від обов`язку обов`язкового страхування.
Аналогічно регулює право зворотної вимоги (регресу) особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи також стаття 1191 ЦК України.
В пункті 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до пункту 6 вказаної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Оскільки порушення ПТД знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням автомобіля «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_2 , то саме відповідач несе обов`язок по відшкодуванню в порядку регресу завданих в наслідок ДТП збитків.
Таким чином, аналізуючи викладене, положення статей 22, 1166, 1187 ЦК України, відшкодуванню потерпілому підлягають ті витрати (реальні збитки), які він фактично поніс для відновлення свого порушеного права.
Так як відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
З матеріалів справи вбачається, що позивач повністю виконав зобов`язання по виплаті страхового відшкодування, а тому має право вимагати в порядку регресу стягнення з відповідача суму страхового відшкодування, яке одержав власник транспортного засобу ОСОБА_3 та яку відповідно до закону мав сплатити відповідач.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.
Також, відповідно до статі 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02653, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя В.В.Полішко