РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат звернувся представник ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

У своєму позові представник ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 3 від 02.07.2021 року у розмірі 30521,1 грн.; судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив у позовній заяві розглянути дану цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних доказів та матеріалів; провести розгляд цивільної справи без участі представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»; у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі представник позивача та ухвали заочне рішення.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

З дослідженої в судовому засідання оферти (пропозиції укласти електронний договір) - Дана пропозиція ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» є офертою в розумінні ст.ст.641, 642 ЦК України укладення правочину на нижчевикладених умовах: спеціальні умови №3 до договору кредитної лінії №23499 від 02/07/2021 м.Київ 02/07/2021 вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 06/05/2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податку (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 (позичальник), разом по тексту сторони, а кожен окремо «сторона», уклали ці спеціальні умови (далі «Спеціальні умови») до договору кредитної лінії № 23499 від 02/07/2021 про наступне: п.1.1. згідно з цими спеціальними умовами кредитодавець надає позичальникові кредит на наступних умовах: 1.1.1. Сума кредиту 8900 гривень; 1.1.2. Первинний строк кредиту 30 календарних днів; 1.1.3. Процентна ставка 1.14 відсотків в день. 1.1.4. Базова процентна ставка 2.14 відсотків в день. 2.1. термін платежу 01/08/21; сума кредиту, грн. 8900; проценти за користування кредитом, грн. 3043,8; до сплати разом, грн. 11943.8. Загальна вартість кредиту складає 11943.8 грн. та включає в себе: 1) проценти за користування кредитом, які складають 3043,8 грн.; 2) суму (тіло) кредиту в розмірі 8900 грн.

01/08/2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 06/05/2001 року; податковий номер НОМЕР_1 (позичальник), разом по тексту сторони, уклали цю додаткову угоду про зміну умов договору № 3 від 02/07/2021 року (далі додаткова угода), якою зокрема продовжено строк надання кредиту до 15/08/2021 року, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. При порушенні позичальником виконання зобов`язань визначених в п.1., п.2 цієї додаткової угоди, дія цієї додаткової угоди анулюється, сторони повертаються до умов, що діяли до укладення цієї додаткової угоди.

З дослідженого в судовому засіданні підтвердження № КНО-/55 від 02.08.2024 за підписом заступника голови правління АТ «ПУМБ» Н.Ф. Косенко вбачається наступна інформація: «Цим листом повідомляємо, АТ «ПУМБ», в рамках співпраці з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» за договором про обслуговування операцій з переказу коштів з використанням платіжних карток №095/ від 01.10.2021 р., підтверджує зарахування коштів згідно даних у додатку до цього листа.». Вказане підтвердження підписано електронним підписом 02.08.2024 ЄДРПОУ/ІПН: 14282829, юр.назва АТ «ПУМБ», заступник голови правління: Косенко Наталія Феліксівна Час перевірки КЕП/ЕЦП: 13:41 02.08.2024.

З дослідженого в судовому засіданні витягу з Додатку до листа за вих. № КНО-/55 від 02.08.2024 вбачається наступна інформація: ІД транзакції 87; № картки/рахунок клієнта, куди видано кредит НОМЕР_3 ; дата транзакції 02.07.2021; час транзакції 23:54:40; сума транзакції 8900; успішність транзакції успішна.

05 вересня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» (клієнт) було укладено договір факторингу №556/ФК-22, відповідно до п.2.1. якого згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022р. наявна наступна інформація: ПІБ боржника ОСОБА_1 ; податковий номер боржника - НОМЕР_1 ; номер кредитного договору 3; дата кредитного договору 02.07.2021; заборгованість (грн.): загальний борг 30521.1; тіло 8900; відсотки 21621.1.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 вищевказаного закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Вказаний кредитний договір відповідач у судовому порядку не оспорив, натомість отримав кредитні кошти та користувався ними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до Правової позиції, яка викладена верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Відповідач будучи повідомленим про зміну кредитора, платежу на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором не здійснив.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач в судові засідання неодноразово викликався судовими повстками рекомендованими листами за місцем реєстрації, однак не з`явився; причин своєї неявки суду не повідомив; заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав; письмовий відзив на позов не надходив, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення на суму 11943.80 грн. (сума заборгованості за тілом кредиту 8900,00 грн.; проценти в розмірі 3541.80 грн. (за період з 02 липня 2021 року по 01 серпня 2021 року (30 календарних днів як передбачено кредитним договором)).

Вищезазначене узгоджується з постановою Рівненського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року по цивільній справі №569/21290/23.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61- 21442св 19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-2213 Ісв 19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61 -44217св 18).

При цьому, постанова Верховного Суду від 01.11.2022 року по справі №757/24445/21-ц передбачає, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» (клієнт) та адвокатом Білецьким Б.М. (адвокатське бюро) було укладено договір №42649746 про надання правової допомоги (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.

Пунктом 2 договору передбачено обов`язки адвоката.

Відповідно до п.3.1.4. договору клієнт приймає на себе наступні зобов`язання: оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору.

Відповідно до п.4.1. договору загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8. даного договору, а також гонорар, який зазначених у п.4.9. даного договору. Юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі.

Пунктом 4.8. договору передбачено тарифікацію наданих послуг клієнту.

Відповідно до п.4.9. договору, у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6000 гривень.

Крім того, до позовної заяви долучено додаткову угоду від 16 вересня 2024 року №1 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року відповідно до п.1.2. якої Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявне свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5618/10 згідно якого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Білецький Богдан Михайлович має право на заняття адвокатською діяльністю. Підстава: рішення ради адвокатів Київської області від 17.03.2016 р. №33.

З дослідженого Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16 вересня 2024 року укладеного між адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ «Діджи Фінанс» (клієнт) вбачається, що сторони підтверджують, що адвокат надав, клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн., зокрема: 1. Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 2250 грн.; 2. Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач 3000 грн.; 3. Формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750 грн. Разом 6000,00 грн.

Встановлено, що факт оплати клієнтом наданих правничих послуг підтверджується підписанням цього Акта сторонами.

У позовній заяві міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого, витрати на професійну правничу допомогу складатимуть 6000,00 гривень.

Виходячи із встановлених обставин справи та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є достатніми, допустимими і достовірними, а витрати на оплату послуг адвоката - обґрунтованими, доведеними і співмірними із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).

Вищезазначене повністю узгоджується з позицією колегії Рівненського апеляційного суду, викладеною у постанові від 13 червня 2024 року справа № 569/23929/23 (провадження № 22-ц/4815/649/24); додатковою постановою від 25.06.2024 року колегії Рівненського апеляційного суду по справі №756/248/19.

А тому позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно квитанції про сплату №9071-3094-9737-3341 від 04.12.2024, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Однак, враховуючи, що позовні вимоги позивача було задоволено частково, тому до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 947,96 грн. (11943.80 грн. х 2422,40 грн. : 30521,10 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273, 280,282-289,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», 07406, Київська область, м.Бровари, вул.Симона Петлюри, буд.21/1, заборгованість за кредитним договором від 02 липня 2021 року в розмірі 11943.80 грн. (сума заборгованості за тілом кредиту 8900,00 грн.; проценти в розмірі 3541.80 грн. (за період з 02 липня 2021 року по 01 серпня 2021 року) та понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 947,96 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», 07406, Київська область, м.Бровари, вул.Симона Петлюри, буд.21/1,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов