Справа № 585/3342/24
Номер провадження 2/585/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Цвєлодуб Г.О.,

за участю секретаря Салій О.І.,

представника позивача Алфімова В.В.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Позов обґрунтовує тим, що на підставі Договору дарування їй на праві власності належить квартира за АДРЕСА_1 . На підставі Договору дарування частки земельної ділянки від 16.04.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенко Ю.В. за реєстровим № 381 та Витягу з Державного реєстру речових прав № 374450626 від 16.04.2024 року , ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира 17/100 частки земельної ділянки загальною площею 0,0845 га, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Інші 83/ 100 частки земельної ділянки загальною площею 0,845 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 18/100 частки, ОСОБА_5 9/50 частки та Роменській міській раді Сумській області 47/100 частки. Домовленості про порядок розпорядження, володіння та користування земельною ділянкою не досягнуто.

Тому просила виділити в натурі та визнати за нею право особистої приватної власності на 17/100 частки земельної ділянки площею 0,0845 га, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити її та відповідачів право спільної часткової власності на земельні ділянки площею 0,0845 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

15.04.2025 року позивач уточнила позовні вимоги та просила виділити в натурі та визнати за нею право власності на 17/100 частки земельної ділянки площею 0,0144 га, з урахуванням площі під будівлями з земельної ділянки площею 0,0845га, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно Варіанту поділу земельної ділянки ( показано жовтим кольором в Додатку № 1 Висновку № 39 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 року); припинити її право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0845 га, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

25.10.2024 року від представника Роменського міської ради Сумської області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності не можливий, адже у даному випадку мова йде про спільну сумісну власність, а чинним законодавством України заборонено виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку (а.с.54-55).

Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року було постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. .

05 листопада 2024 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено.

18 березня 2025 року провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням на адресу суду висновку експерта.

Ухвалою суду від 08 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на викладені в позові обставини.

Представник Роменської міської ради в судове засідання не з`явився, від них до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без участі їх представника та розглянути справу у відповідності до закону.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову чи клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходили.

Треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечували.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову від нього не надходило.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі Договору дарування від 16.04.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенко Ю.В. за реєстровим № 380 та Витягу з Державного реєстру речових прав № від 16.04.2024 року, ОСОБА_3 на праві власності належить квартира за АДРЕСА_1 ( а.с.7-9).

На підставі Договору дарування частки земельної ділянки від 16.04.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенко Ю.В. за реєстровим № 381 та Витягу з Державного реєстру речових прав № 374450626 від 16.04.2024 року , ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира 17/100 частки земельної ділянки загальною площею 0,0845 га, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10-12).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.07.2024 року № 388254841, земельна ділянка кадастровий номер :05:007:0166 за адресою АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 18/100 частини, ОСОБА_3 17/100 частини, ОСОБА_5 9/50 частини (а.с.15).

Згідно Витягу № НВ 024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :05:007:0166 становить 315288,55 грн. (а.с.21).

Як вбачається з висновку експерта № 39 від 14 березня 2025 року за результатами проведення судової земельної-технічної експертизи, виходячи з дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, контурів та площі земельної ділянки, розташування будівель на земельній ділянці, з урахуванням сформованого володіння та користування будівлями, експерт пропонує на розгляд, представити схематичний варіант виділу частини земельної ділянки кадастровий номер :05:007:0166, виділивши співвласнику ОСОБА_3 17/100 частку земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_2 , з можливістю нормального користування будівлями та спорудами і здійснення догляду за ними для всіх співвласників, які є технічно можливі та нормативно обґрунтовані співвласнику ОСОБА_3 виділяється на 17/100 частку, земельна ділянка площею 0,0144 га ( 144 кв.м), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями, іншим співвласникам залишається земельна ділянка площею 0,0701 га ( 701 кв.м.) ( 506 кв. м. +195 кв.м.), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями. Зазначена площа земельної ділянки складається зх. Двох частин 506 кв.м. та 195 кв.м. (а.с.93-122).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

Частинами 3, 4 ст.88 Земельного кодексу України встановлено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частин 3, 4, 9 ст.79-1 Земельного кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Частиною 10 ст.79-1 Земельного кодексу України передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Статтею 364 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленомустаттею 364цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3ст. 367 ЦК Україниспіввласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК Україниможна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, виходячи з аналізу змісту норм чинного законодавства, що регулює відносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Визначальним для виділу частки в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки відповідно до часток співвласників.

У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16 (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу.

З такого ж висновку виходив Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі № 570/2438/19 (провадження № 61-11448св20).

Таким чином, виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості такого виділу.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.

Суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача з приводу того, що виділ часток в даному випадку не можливий, оскільки мова йде про спільну сумісну власність, а чинним законодавством України заборонено виділення в натурі частки спільного майна багатоквартирного будинку, оскільки згідно матеріалів справи спірна земельна ділянка виділялась та належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, враховуючи висновок експерта та за наявності доказів , що такий виділ є технічно можливий, та враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259,263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_3 право власності на 17/100 частки земельної ділянки площею 0,0144 га, з урахуванням площі під будівлями з земельної ділянки площею 0,0845га, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер :05:007:0166, за адресою: АДРЕСА_2 , згідно Варіанту поділу земельної ділянки ( показано жовтим кольором в Додатку № 1 Висновку № 39 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 року).

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0845 га, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:007:0166, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ