ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Чернівці Справа № 713/805/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Лисака І.Н.,

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.,

секретар: Собчук І.Ю.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Пилип'юка І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.1-5).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.03.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, крім іншого, надано строк для подання відзиву (а.с.23-24).

23.04.2025 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду зустрічну позовну заяву про оспорення батьківства (а.с.34-41).

29.04.2025 року ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області зустрічний позов ОСОБА_2 про оспорення батьківства повернуто відповідачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, просить суд апеляційної інстанції таку скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що 14.03.2025 року отримав на власну електронну поштову адресу ухвалу про відкриття провадження, але позов з додатками йому не надходив, а тому 15.03.2025 року направив на електронну адресу суду клопотання, в якому повідомив суд про зміну місця проживання та просив направляти всю поштову кореспонденцію за адресою АДРЕСА_1 або його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження №22-ц/822/538/25

Стверджує, що 10.04.2025 року йому було направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками через підсистему «Електронний суд», а тому вважає, що до вказаного часу належним направленням мало бути поштовою кореспонденцією, а тому і строк на подання зустрічної позовної заяви розпочав свій перебіг із вказаної дати.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Згідно із ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Таким вимогам ухвала суду не відповідає.

Повертаючи зустрічний позов ОСОБА_2 про оспорення батьківства суд першої інстанції вказав, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2 отримав особисто 14.03.2025 року, зустрічний позов подав до суду лише 23.04.2025 року, тобто з пропуском встановленого судом 15 денного строку для подання відзиву на позов і клопотання про його поновлення суду не заявив.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2025 року ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.03.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, крім іншого, надано строк для подання відзиву (а.с.23).

Копію вказаної ухвали направлено відповідачу ОСОБА_2 на поштову адресу: АДРЕСА_2 та електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується супровідним листом та довідкою про доставку електронного листа (а.с.25-26).

Факт отримання копії ухвали від 14.03.2025 року відповідачем на електронну адресу не заперечується та не спростовується, однак поштовий конверт адресований відповідачу повернувся 01.04.2025 року до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.32).

17.03.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 від 15.03.2025 року, в якому він повідомив про зміну місця проживання й просив направляти всю поштову кореспонденцію за адресою АДРЕСА_1 або його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.27).

07.04.2025 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» подав клопотання з проханням відкласти розгляд справи на 1 місяць через неотримання позовної заяви та направляти всю поштову кореспонденцію за адресою АДРЕСА_1 або через підсистему «Електронний суд» (а.с.28).

23.04.2025 року ОСОБА_2 подано до суду зустрічну позовну заяву про оспорення батьківства. Клопотання про поновлення строку на подання вказаної зустрічної позовної заяви останні не містила, як і не було подано таке окремою заявою (а.с.34-42).

29.04.2025 року ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області зустрічний позов ОСОБА_2 про оспорення батьківства повернуто відповідачу (а.с.48).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на положеннях Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, крім іншого, строк для подання відповідачем відзиву на позов (пункт 8); строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження (пункт 9); строк надання пояснень третіми особами, яких було залучено при відкритті провадження у справі (пункт 10).

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (частини 7 та 8 ст.178 ЦПК України).

За приписами ч.1 та ч.2 ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Частиною 6 ст.272 ЦПК України обумовлено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно положень ч.ч.2, 3 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частин першої та другої ст.193 цього кодексу, ухвалою суду повертається заявнику (ч.3 ст.194 ЦПК України).

Як вже встановлено та не заперечується ОСОБА_2 , останній отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 14.03.2025 року на свою електронну адресу, яку, в подальшому, і сам просив використовувати як засіб зв`язку (направлення йому судової кореспонденції), однак у клопотанні, адресованому суду від 07.04.2025 року, вказав, що з інформації, отриманої від секретаря судового засідання, позовна заява з додатками була направлена до його колишнього місця проживання у м. Біла Церква, де останній не може отримати направлену йому кореспонденцію, що позбавило його можливості ознайомитися з матеріалами справи (а.с.28).

У зустрічній позовній заяві, яку подано 23.04.2025 року, так і в доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 стверджує, що ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками отримана ним 10.04.2025 року, а тому строк на подання зустрічного позову у нього був до 25.04.2025 року, матеріали справи спростування наведеного не містять.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2024 року в справі №454/1883/22 зробила наступні висновки:

«66. Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України(в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

67. Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонено, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення).

68. Фізична особа (за виключенням передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) при зверненні до суду має чітко розуміти, що особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів» - отримає судове рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тому у такому випадку надіслання особі, яка не має офіційної електронної адреси та не зареєстрована у підсистемі «Електронний суд» рішення суду на електронну адресу, яку особа зазначила у позовній заяві (скарзі), не є належним врученням судового рішення у розумінні статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення)».

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 07.06.2024 року (справа №904/1273/23) вказала «68. Отже, процесуальним законодавством, чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених п.37 гл.2 розд.ІІІ Положення про ЄСІТС».

Таким чином, враховуючи наведене вище та те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.272 ЦПК України належним чином не було направлено копію ухвали (судового рішення) про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками відповідачу, що підтверджується встановленими обставинами й наявними письмовими доказами в матеріалах справи, такий передчасно дійшов висновку про повернення зустрічного позову відповідачу, який було подано 23.04.2025 року.

Помилковим також є висновок суду першої інстанції про відсутність клопотання на поновлення процесуального строку, встановленого судом, оскільки ініціювання цього є правом сторони процесу, а дослідження поважності причин його пропуску, як і його поновлення за наявності для того підстав можливе лише у випадку пропуску такого.

Враховуючи викладене ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відтак, відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції фактично усунувся від обов`язку надання оцінки доводам сторони, яка належно обґрунтувала причини подання зустрічного позову саме 23.04.2025 року.

Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 379, 381, 383-384 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Суддя-доповідач І.Н. Лисак

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк