КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/23524/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6542/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Юзькової О.Л., по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: розірвати договір купівлі-продажу товару, а саме телевізора Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DH1VW4D0002D9LAT0777, вартість якого складала 19 999,00 грн., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Розетка.УА»; стягнути з ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 19 999,00 грн. - вартість неякісного товару, що підлягає поверненню; грошові кошти в сумі 6 878,73 грн. інфляційних втрат за період з 05.10.2021 по 29.06.2023, суму моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. та понесені судові витрати (т. 1 а.с. 1-10).

На обґрунтування позову зазначав, що 19 червня 2021 року придбав у Товариства ТОВ «Розетка.УА» через телефонний додаток інтернет-магазину «РОЗЕТКА» телевізор Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777 за номером замовлення 707386900. Оплата за товар була проведена через мобільний додаток monobank (Universal Bank) у сумі 19 999 грн.

Позивач зазначав, що підтвердженням отримання та оплати товару в приміщенні магазину «РОЗЕТКА», що розташований в ТК «ARKADIA» на Дніпровській набережній, 33, міста Києва, є видаткова накладна № РО від 19 червня 2021 року, надана ТОВ «РОЗЕТКА.УА», скріншот з телефону сторінки додатку інтернет-магазину «РОЗЕТКА», фіскальний чек від 22 червня 2021 року, а також, квитанція monobank (Universal Bank).

Вважав, що між ним та ТОВ «Розетка.УА» було укладено договір роздрібної купівлі-продажу товару, а саме, телевізор Haier 65 Smart TV BX (DHIVW4D00RU) з серійним номером DH1VW4D0002D9LAT0777 за номером замовлення 707386900, вартість якого склала 19 999 грн.

Вказував, що перевірити зазначений товар не представилось можливим, оскільки товар надано лише для зовнішнього огляду, продавець товар не вмикав, не продемонстрував безпечне та правильне його використання, чим порушив ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 700 ЦК України, п.п. 12,15 розділу 1 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 № 104 та право позивача на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання.

Позивач зазначав, що після повернення додому та підключення телевізора до електромережі з`ясувалося, що зазначений товар має недоліки в якості, адже наявні проблеми з екраном, а саме, внутрішні (візуально, адже зовнішніх пошкоджень корпусу немає) пошкодження «матриці» телевізора, в зв`язку з чим частина телевізійної картинки відсутня, що унеможливлює перегляд відео контенту. Вказаний недолік товару не дав позивачу змоги використовувати його з метою, з якою товар такого типу (роду) звичайно використовується, та метою, для якої такий товар був придбаний.

Позивач звернувся на гарячу лінію інтернет-магазину «РОЗЕТКА» з вимогою або обміняти придбаний товар з доплатою або повернути йому кошти, але зазначена вимога проігнорована.

В подальшому, позивач звернувся з претензією з вимогою повернути грошові кошти за проданий йому неналежної якості телевізор або замінити його на аналогічний, з числа наявних у продавця.

05.10.2021 листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» було підтверджено продаж позивачу вказаного телевізора, а також визнано, що справність виробу ним при передачі товару не перевірялась, демонстрація його роботи не проводилась, а лише проводився зовнішній огляд телевізора на предмет механічних пошкоджень. При цьому, в наданні відеозапису моменту отримання товару у магазині відповідач відмовив. Крім того, повідомлено, що на підставі візуального огляду наданих позивачем фотографій телевізора зроблено висновок про те, що товар начебто має очевидний механічний дефект, який був отриманий, на його думку, вже після отримання товару в магазині.

Однак, позивач вважав такі посилання відповідача безпідставними, такими, що не відповідають дійсності. Окрім того, відповідачем не організував проведення експертизи продукції, як це передбачено ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачі» та п. 30 розділу І1 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з висновком експерта від 26.05.2022 № СЕ-19/111-22/8335-ТВ, складеного за результатами судової товарознавчої експертизи, проведеної відповідно до постанови від 17.02.2022 старшого дізнавача Мусулеги Є.І. ВД Печерського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0002014 від 13.10.2021, зареєстрованому за своїм зверненням, на момент дослідження на екрані телевізора Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777 наклеєна захисна плівка, а візуальним оглядом не виявлено на виробі пошкоджень та дефектів, а отже, видимі дефекти відсутні.

Відтак, висновок експерта підтверджує той факт, що істотні недоліки товару виникли з вини ТОВ «РОЗЕТКА.УА» є прихованими, та спростовують доводи відповідача про наявність видимих зовнішніх механічних ушкоджень телевізора, начебто спричинених позивачем.

Недобросовісність відповідача підтверджена відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 02.02.2022 № 06.4/378 на звернення представника позивача, в якій зазначено, що в ході розгляду звернення встановлено порушення відповідачем вимог абз. 1 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» абз. 2 п. 13 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, а саме в продажу виявлено товари без документів, у зв`язку з чим товариству видано припис про усунення порушень.

Вказував, що сума збитків від інфляції за період з 05.10.2021 по день звернення з позовом 29.06.2023 року, склала 6 878,73 грн.

В тому числі, у зв`язку з протиправним діями відповідача, позивач зазнав моральної шкоди, оскільки неодноразово був змушений звертатись до ТОВ «РОЗЕТКА.УА» та переживати ігнорування звернень позивача, вимушений був звернутись за правовою допомогою, постійно консультуватись з представником, погоджувати скарги, претензії та заяви до правоохоронних органів, спілкуватись з дізнавачем щодо кримінального провадження, нервувати. Позивач вказував, що досі живе в напруженні. Окрім того, втратив грошові кошти, які відкладав на телевізор, на неякісну річ, фактично не отримавши бажаного. Оцінював моральну шкоду в 10 000 грн. (т. 1 а.с. 1-10).

15 листопада 2025 року представник ТОВ «Розетка.УА» - адвокат Ебубікіров Е.Я. подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову (т. 1 а.с. 127-140).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києвавід 03 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Розетка.УА» про захист прав споживачів задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу телевізора Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Розетка.УА». Стягнуто з ТОВ «Розетка.УА» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за сплачений товар у розмірі 19 999, 00 грн., інфляційні витрати в розмірі 6 878, 73 грн. Стягнуто з ТОВ «Розетка.УА» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ТОВ «Розетка.УА» на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн. (т. 1 а.с. 214-220).

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києвавід 31 травня 2024 року заяву задоволено. Ухвалено додаткове рішення в цивільній справі № 761/23524/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Розетка.УА» про захист прав споживачів. Стягнуто з ТОВ «Розетка.УА» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000, 00 грн. (т. 1 а.с. 236-239).

Не погоджуючись із рішенням районного суду, 08 січня 2025 року представник ТОВ «Розетка.УА» - адвокат Ебубікіров Е.Я. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т. 2 а.с. 1-40).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

При прийнятті рішення суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не врахував відзив, який було надано відповідачем в належний строк. Ухвалу про відкриття провадження у справі від 05.07.2023 було отримано відповідачем наручно у приміщенні суду разом з позовною заявою та додатками до неї - 02.11.2023. Таким чином, відзив було подано у відповідні, визначені судом строки. Натомість, суд першої інстанції в рішенні зазначає: «Відзив подано поза межами строку, встановленого законом, а тому вважає за можливе застосувати наслідки, передбачені ч. 2 ст. 126 ЦПК України, відповідно до яких документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом».

Додатково зазначав, що відповідач вчиняв активні дії для ознайомлення з матеріалами справи, шляхом подання заяви про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу від 10.07.2023, та в подальшому, клопотання про відкладення (перенесення розгляду справи від 30.10.2023 (у зв`язку з тим, що відповідачем не отримано позовної заяви (копії) та документів, що додаються до неї ні в паперовому вигляді, ні в електронній формі через електронний кабінет системи «Електронний Суд».

Суд першої інстанції недостатньо дослідив докази та не врахував важливі факти, які могли вплинути на рішення, що доводить порушення принципу змагальності та рівності сторін.

19.06.2021 року ОСОБА_1 придбав у ТОВ «РОЗЕТКА.УА» через телефонний додаток інтернет-магазину «РОЗЕТКА» телевізор моделі Haier 65 Smart TVBX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DH1VW4D0002D9LAT0777, що підтверджується документами, доданими Позивачем до позовної заяви.Товар споживач отримав у точці видачі, що розташована в ТК «ARKADIA» (Дніпровська набережна, 33, Дарницький район міста Києва).

Під час отримання товару споживачем здійснив ретельний огляд товару, споживача ніхто не обмежував у часі та в можливості здійснювати ввімкнення в розетку телевізора. Оскільки в момент отримання товару останнім не виявлено жодного дефекту, між сторонами в належній формі було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, споживач - покупець забрав товар з точки видачі.

Твердження позивача, що працівники продавця відмовили покупцю/ проігнорували його прохання показати товар в дії, увімкнути його, продемонструвати безпечне та правильне його використання не відповідає дійсності. Кожен з магазинів продавця обладнаний розетками, та кожному клієнту в межах огляду перед прийманням та оплатою електроприладів пропонується оглянути товар та перевірити товар на предмет його справності, наявності/відсутності зовнішніх недоліків, механічних пошкоджень тощо. У випадку, якщо під час перевірки споживач висловлює бажання під`єднати товар до мережі та перевірити його справність, йому не могло бути відмовлено. Проте, в той самий час, працівники продавця ніяким чином не можуть насильно змусити споживача це зробити під час огляду.

Просив суд не враховувати твердження позивача щодо неможливості перевірки якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрації безпечного та правильного використання Товару у відповідності до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ця інформація є неправдивою, не відповідає дійсності та використана споживачем з метою введення суду в оману.

Споживач самостійно визначає дефекти/несправності виявленні ним після отримання, перевезення, встановлення та підключення товару вдома - істотним недоліком, та вимагає від продавця розірвати договір купівлі-продажу товару та повернути грошові кошти сплачені за нього.

Звертав увагу, що єдиною підставою для розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або заміни товару на аналогічний є наявність істотного недоліку в розумінні ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» (Далі - Закон).

Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. При цьому, для віднесення виявленого недоліку до числа істотних, недолік обов`язково повинен: роботи неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, бути таким, що виник з вини виробника товару, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин та має бути наділеним хоча б однією з ознак, передбачених підпунктами «а»-«в» п. 12ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у сукупності.Жодна із вказаних ознак сама по собі не може свідчити про наявність істотного недоліку у товарі та бути підставою для розірвання договору купівлі-продажу товару.

Твердження позивача, що його було введено в оману відповідачем щодо якості товару вважав таким, що не містить належної аргументації, є лише припущенням та повністю спростовується вищезазначеним та деклараціями про відповідність від 05.11.2020.

Продавцем було передано товар належної якості, а пошкодження (несправності) виникли уже після передачі товару споживачеві, після перевезення, розпаковки, установки та підключення.

Звертав увагу, що судом першої інстанції не було надано оцінки факту, що покупець самостійно своїми силами і транспортом транспортував даний телевізор з магазину до себе додому. Оскільки телевізор був проданий у непошкодженому стані, відповідальність за правильне транспортування до себе додому несе повністю споживач, оскільки ризик випадкового знищення або пошкодження перейшов до позивача в момент огляду телевізора, оплати та забору товару.

Обставини свідчать про те, що споживач отримав товар у неушкодженому стані але пізніше, вдома виявив механічне пошкодження матриці, що також може свідчить про порушення транспортування даного товару.

Договір купівлі-продажу був укладений 20.06.2021 в момент отримання товару від представника продавця при цьому, в цей момент ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару перейшов до покупця - ОСОБА_1 .

Умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.

З метою належного виконання своїх обов`язків, як продавця, відповідач здійснює гарантійне обслуговування проданих товарів (організовує проведення діагностики та з`ясовує причини виникнення несправностей, заявлених Споживачами).

Однак, позивачем товар для проведення діагностики, з`ясування причин виникнення недоліків, та/або проведення гарантійного ремонту не було передано ані продавцю, ані до авторизованого сервісного центру, визначеного в супровідній документації.

Таким чином, продавець був обмежений в повноцінному проведені діагностики товару, та дійшов висновку, що товар має механічне ушкодження отримане внаслідок неправильного поводження споживача після того, як його було отримано в магазині.

Суд першої інстанції також не врахував та не оцінив жодним чином у рішенні фото надані позивачем, що свідчать про очевидні механічні дефекти телевізора які були отриманні вже після отримання товару в магазині. Данні дефекти неможливо б було не помітити коли телевізор оглядався ОСОБА_1 разом с продавцем у магазині. Більше того, з наданих фото вбачається, що товар було встановлено на ніжки, що також говорить про можливість неналежного використання товару та невідповідність слів позивача: «вже після повернення додому та акуратної розпаковки товару, підключення телевізора до електромережі, з`ясувалося, що цей товар має недоліки в якості, адже наявні проблеми з екраном, а саме, внутрішні (візуально, адже зовнішніх пошкоджень корпусу немає) пошкодження «матриці» телевізора, у зв`язку з чим частина телевізійної картинки відсутня...(с.2, абз.3 Позову). На підставі вищезазначених обставин (надісланих фото позивачем) було складено внутрішній акт огляду технічного стану пристрою /товару № 1/200921 від 27.09.2021 р. (далі - Акт). Висновки зазначені в Акті: «Телевізор має механічне ушкодження отримане неправильним поводженням споживача після того, як було отримано в магазині. Через механічні ушкодження, товар не підлягає поверненню».

Крім того, з додатків до позовної заяви з`ясувалось, що до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 22.02.2022 із супровідним листом від 18.02.2022 №1566/125/52-2022 із ВД Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшла постанова від 17.02.2022 року про призначення судової товарознавчої експертизи товару, винесена старшим дізнавачем лейтенантом поліції Мусулегою Є.І. у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2021 року за №0002014. Внаслідок чого складено висновок експерта №СЕ-19/111-22/8335-ТВ від 26.05.2022.

Однак, експерту не було надано інформації щодо товарного стану досліджуваного телевізора станом на момент вчинення нібито кримінального правопорушення.

На сторінці 2 абзац 4 висновку зазначено: «експерту не достатньо вихідних даних для проведення дослідження та визначення ринкової вартості станом на 22.06.2021 телевізору чорного кольору марки «Наіег 65 smart TV BX»; встановлення відповідності якості виробу вимогам стандартів, технічним умовам, зразкам за органолептичними показниками та розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна внаслідок пошкодження цього майна (при пожежі, залитті тощо) не можливо.»

Також, щодо основного питання, яке теоретично мало б значення для розгляду даної справи (які дефекти має конкретний товар? Чи є ці дефекти істотними? Чи можлива реалізація (експлуатація) товару за наявних дефектів?) на сторінці 5 Висновку зазначено: «На момент проведення дослідження на екрані телевізора наклеєна захисна плівка. Мережевий кабель відсутній......У зв`язку з відсутністю видимих дефектів та відсутності інформації щодо прихованих дефектів встановлення їх істотності та можливості реалізації (експлуатації) товару за їх наявності неможливе.»

Таким чином, висновок експерта № СЕ-19/111-22/8335-ТВ від 26.05.2022 не має жодних фактів що спростовують позиції відповідача та/або підтверджують припущення позивача, викладені в позовній заяві.

Більше того, зовнішні пошкодження придбаного позивачем товару не можливо не відмітити на наданих позивачем фото. Дані фото було проігноровано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення та ніяк не відмічено у висновку експерта. Тому, у відповідача виникають дійсні та об`єктивні сумніви в правильності та обґрунтованості висновку експерта, який став вагомим аргументом на користь позивача у прийнятому рішенні.

Вважав вимогу про стягнення інфляційних збитків недоречною, такою що не ґрунтується на законі, а тому не може бути задоволена, оскільки відповідач не має підстав та законного обов`язку відшкодовувати позивачеві будь-які грошові суми. Тобто ТОВ «РОЗЕТКА.УА» не має перед ОСОБА_1 жодних, належним чином підтверджених грошових зобов`язань.

Відповідач не порушував своїх зобов`язань щодо проданого та переданого товару, а позивач належним чином не довів, у чому полягає завдання моральної шкоди в даному випадку відповідно до норм чинного законодавства та усталеної практики Верховного Суду (т. 2 а.с. 1-40)

Не погоджуючись із додатковим рішенням районного суду, 08 січня 2025 року представник ТОВ «Розетка.УА» - адвокат Ебубікіров Е.Я. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 42-59).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що з наданих до позову документів неможливо належним чином визначити обсяги затраченого часу щодо виконання кожної послуги, її зміст, необхідність й відповідно співмірність таких показників.

Відповідно до договору №05/06/23 від 05.06.2023 (далі - Договір), «Вартість правової допомоги визначається сторонами у фіксованому вигляді по кожному наданому виду правової допомоги та за кожен підготовлений документ або кожну вчинену дію правового характеру і становить 4000,00 (чотири тисячі) гривень за одну годину роботи бюро.

Відповідно до наданого Узагальнення інформації щодо наданої правової допомоги, було надано наступні послуги: проведення юридичного аналізу факту купівлі-продажу телевізора Haier 65 Smart TVBX (DH1VW4D00RU), роз`яснення основних положень та порядок застосування Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України. Складання позовної заяви до ТОВ «РОЗЕТКА.УА» про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з недоліками проданого товару, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди: 1 година - 4000,00 гривень.

Перелік наданих послуг не є диференційованим. Неможливо визначити скільки часу було витрачено на кожну з дій. В самому договорі розмір та порядок обчислення витрат не відповідає заявленому наданому розрахунку.

Щодо складання та подання відповіді на відзив на позовну заяву (вивчення та аналіз відзиву на позовну заяву про стягнення грошових коштів, визначення основних аргументів заперечення позову) - 0,5 годин - 2000,00 грн. Судом першої інстанції, при прийнятті Рішення від 03.05.2024 не враховано відзив: «Відзив подано поза межами строку, встановленого законом, а тому вважає за можливе застосувати наслідки, передбачені ч.2 ст. 126 ЦПК України, відповідно до яких документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом». Таким чином оцінити належним чином критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, при наданні даної послуги не вбачається за можливе.

Щодо прийняття участі у судовому засіданні від 22.01.2024р., по справі №761/23524 - 1 година - 4000,00 грн., прийняття участі у судовому засіданні від 03.05.2024р., по справі №761/23524 - 1 година - 4000,00 грн. Дані послуги слід оцінювати критично хоча б з огляду на те, що скільки саме часу тривали засідання у рішенні не уточняється, в Електронному кабінеті в картці справи дана інформація також відсутня (т. 2 а.с. 42-59).

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08 січня 2025 року дану справу було призначено головуючому судді Мазурик О.Ф., судді, які входять до складу колегії: Немировська О.В., Желепа О.В. (т. 2 а.с. 41).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2025 року дану справу було призначено головуючому судді Мазурик О.Ф., судді, які входять до складу колегії: Немировська О.В., Желепа О.В. (т. 2 а.с. 60).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 січня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року - залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду (т. 2 а.с. 61-62)

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 січня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року - залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду (т. 2 а.с. 63).

Згідно з протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 28.01.2025 року, здійснено заміну судді Немировської О.В. на суддю Поливач Л.Д. (т. 2 а.с. 76).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року клопотання ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року - задоволено. Поновлено ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року. Витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №761/23524/23 (т. 2 а.с. 77-78).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року клопотання ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року - задоволено. Поновлено ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., пропущений строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року. Витребувано з Шевченківського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №761/23524/23 (т. 2 а.с. 79-80).

11.02.2025 року до суду надійшов відзив на апеляційні скарги від представника ОСОБА_1 - адвоката Пилипак Я.С., у якому останній просив залишити апеляційні скарги без задоволення (т. 2 а.с. 87-95).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2025 року закінчено проведення підготовчих дій, пов`язаних із призначенням справи до апеляційного розгляду. Справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОЗЕТКА.УА» про захист прав споживачів, за апеляційною скаргою ТОВ «РОЗЕТКА.УА», в інтересах якого діє представник Ебубікіров Е.Я., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року призначено до апеляційного розгляду в приміщенні Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 2а, зал №1107, 11 поверх) у відкритому судовому засіданні на 27 травня 2025 року о 10 год. 20 хв. (т. 2 а.с. 110-111).

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду № 628/06.1-01/25 від 18 квітня 2025 у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді-доповідача Мазурик О.Ф. у розгляді судової справи № 761/23524/23 (22-ц/824/6542/2025) призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи (т. 2 а.с. 117).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2025 року дану справу було призначено головуючому судді - Левенцю Б.Б., судді, входять до складу колегії: Саліхов В.В., Євграфова Є.П. (т. 2 а.с. 118).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року прийнято до свого провадження справу за апеляційною скаргою ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року та апеляційною скаргою ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року. Об`єднано апеляційні провадження за апеляційною скаргою ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року та апеляційною скаргою ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні Київського апеляційного суду(т. 2 а.с. 119-120).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пилипак Я.С. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були повідомленя належним чином про що у справі є докази. Апелянт ТОВ «РОЗЕТКА.УА» про розгляд справи апеляційним судом 05 червня 2025 року був повідомлений 30 квітня 2025 року повідомленням ТОВ «РОЗЕТКА.УА» та його представника - адвоката Ебубікірова Е.Я., кожного окремо, до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення. Повідомлення позивачаОСОБА_1 повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою. Заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили. Проте, факт належного сповіщення позивача ОСОБА_1 підтвердив в суді апеляційної інстанції його представник - адвокат Пилипак Я.С. про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. 27 травня 2025 року від представника апелянта ТОВ«РОЗЕТКА.УА» - адвоката Ебубікірова Е.Я. надійшло клопотання про розгляд справи апеляційним судом за відсутності представника скаржника за наявними матеріалами справи, в якому підтримав повністю апеляційні скарги і просив їх задовольнити, (т. 2 а.с. 121-135).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково за наступних підстав.

В апеляційній скарзі апелянт посилалась на те, що судом першої інстанції помилково не було враховано відзив на позовну заяву, посилаючись на пропущення строку подання відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, роз`яснено відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178, 191 ЦПК України (т. 1 а.с. 115-116).

При цьому, представником відповідача було отримано вказані копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження лише 02.11.2023 року, про що у справі є розписка (т. 1 а.с. 123).

Відзив на апеляційну скаргу було подано представником відповідача 15.11.2023 року, тобто в межах п`ятнадцятиденного строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження від 05 липня 2023 року (т. 1 а.с. 127-140).

Відтак, судом першої інстанції було порушено право відповідача на подання до суду відзиву, тому, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав прийняття вказаного відзиву до уваги під час вирішення справи по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 замовив у ТОВ «РОЗЕТКА.УА» через телефонний додаток інтернет-магазину «РОЗЕТКА» товар, а саме телевізор Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777 за номером замовлення 707386900.

Згідно з видатковою накладною №РО від 19 червня 2021 року здійснено оплату за товар через мобільний додаток monobank (Universal Bank) у сумі 19 999, 00 грн.

Зазначений товар ОСОБА_1 отримав 22 червня 2021 року в приміщенні магазину «РОЗЕТКА», що розташований в ТК «ARKADIA» на Дніпровській набережній, 33, у м. Києві.

Відтак, між ОСОБА_1 та ТОВ «РОЗЕТКА.УА» було укладено договір купівлі-продажу товару, а саме, телевізор Haier 65 SmartTVBX (DHIVW4D00RU) з серійним номером DH1VW4D0002D9LAT0777 за номером замовлення 707386900, вартість якого склала 19 999, 00 грн.

Відповідно до гарантійного талону № 1551, термін гарантії на придбаний товар становить 12 місяців.

Після отримання товару, прийшовши додому, позивач ввімкнув телевізор та помітив на ньому недоліки в якості, адже наявні проблеми з екраном, а саме, внутрішні пошкодження «матриці» телевізора, в зв`язку з чим частина телевізійної картинки відсутня, що унеможливлює перегляд відео контенту.

27 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сходольський С. звернувся до відповідача ТОВ «РОЗЕТКА.УА» із претензією, в якій просив, враховуючи те, ТОВ «РОЗЕТКА.УА» реалізувало йому товар неналежної якості, а також фактично було обмежено його право та одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію та її якість, просив повернути ОСОБА_1 сплачену за вказаний товар грошову суму у розмірі 19 999 грн. або замінити неякісний товар на аналогічний, з числа наявних у продавця (т. 1 а.с. 72-78).

Листом від 05.10.2021 року ТОВ «РОЗЕТКА.УА» повідомило позивача про те, що продавець підтверджує факт огляду огляду товару 20.06.2021 року покупцем ОСОБА_1 в момент отримання телевізору очевидних механічних дефектів, які можна виявити візуально при отримання товару не було, телевізор був повністю справний, а фото, які надіслав споживач свідчать про очевидні механічні дефекти телевізора, які були отримані вже після отримання товару в магазині. Дані дефекти телевізора не можливо б було не помітити коли телевізор оглядався ОСОБА_1 разом з продавцем в магазині. На підставі викладеного було складено внутрішній акт № 1/200921 огляду технічного стану пристрою/товару від 27.09.2021 р. На підставі висновків зазначеного акту № 1/200921 телевізор має механічне ушкодження отриманого неправильним поводженням споживача після того, як було отримано в магазині. Через механічні ушкодження, товар не підлягає поверненню протягом 14 днів. Враховуючи вище викладене, а саме законодавство України та факти огляду товару момент отримання 20.06.2021, вимога позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів не може бути задоволена, телевізор має механічне ушкодження, отримане неправильним поводженням споживача після того, як було отримано в магазині. Через механічні ушкодження, товар не підлягає поверненню протягом 14 днів (т. 1 а.с. 79-82).

З акту огляду № 1/200921 технічного стану пристрою/товару від 27 вересня 2021 року вбачається, що цим актом сервіс менеджер в особі ОСОБА_3 , з метою оцінки технічного стану пристрою, було досліджено обставини придбання та отримання товару, на підставі отриманих фото від споживача, які свідчать про очевидні механічні дефекти, які можна виявити візуально при отриманні товару телевізор Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777, був складений даний акт. Висновок: на підставі даних, якими володіє продавець, факту фізичного огляду споживачем товару в момент отримання телевізору, очевидних механічних дефектів, які можна виявити візуально товару, відсутності претензій з боку споживача в момент отримання товару, було встановлено порушення поводження з товаром, завдання механічних ушкоджень матриці товару після того, які було отримано в магазині. Телевізор має механічне ушкодження отримане неправильним поводження споживача після того, як було отримано в магазині. Через механічні ушкодження, товар не підлягає поверненню протягом 14 днів (т. 1 а.с. 83).

27 вересня 2021 року позивач звернувся до Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення працівниками ТОВ «РОЗЕТКА.УА» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайства, чим заподіяно позивачу збитків на суму 19 999 грн. (т. 1 а.с. 98-99).

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за вказаною заявою було зареєстровано кримінальне провадження № 00002014 (т. 1 а.с. 100).

Згідно з висновком експерта КНДЕККЦ МІС України від 26.05.2022 року № СЕ-19/111-22/8335-ТВ, здійсненого на підставі постанови старшого дізнавача Мусулеги Є.І. у кримінальному провадження за № 00002014, встановити ринкову вартість станом на 22.06.2021 телевізору чорного кольору марки Haier 65 Smart TV BX не видається за можливе, встановити відповідність якості виробу вимогам стандартів, технічних умов, зразкам за органолептичними показниками не видається за можливе, візуальним оглядом експертом не виявлено на виробі ознак користування та дефектів (т. 1 а.с. 101-108).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

З аналізу даної норми можна зробити висновок, що товар може бути визнаний таким, що має істотний недолік за умови, що відповідає трьом обов`язковим ознакам, передбаченим п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та хоча б одній із факультативних ознак (пп. а - в).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

За змістом ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції.

У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»).

При цьому, на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладена у постанові від 24 червня 2019 року у справі №185/3592/18-ц).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно з ч. 2 ст. 679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу в зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку (ч. 3 ст. 680 ЦК України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладена у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 215/46/16-ц).

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 19 червня 2021 року ОСОБА_1 придбав у ТОВ «РОЗЕТКА.УА» через телефонний додаток інтернет-магазину «РОЗЕТКА» телевізор Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777.

Одразу після виявлений недоліків, ОСОБА_1 звернувся до відповідача ТОВ «РОЗЕТКА.УА» із претензією, в якій просив, повернути ОСОБА_1 сплачену за вказаний товар грошову суму у розмірі 19 999 грн. або замінити неякісний товар на аналогічний, з числа наявних у продавця (т. 1 а.с. 72-78).

Однак, листом від 05.10.2021 року ТОВ «РОЗЕТКА.УА» відмовило позивачу у задоволенні його претензії з огляду на те, що в момент отримання телевізору очевидних механічних дефектів, які можна виявити візуально при отримання товару не було, телевізор був повністю справний, а фото, які надіслав споживач свідчать про очевидні механічні дефекти телевізора, які були отримані вже після отримання товару в магазині. Дані дефекти телевізора не можливо б було не помітити коли телевізор оглядався ОСОБА_1 разом з продавцем в магазині. Відповідно до висновків акту № 1/200921 телевізор має механічне ушкодження отриманого неправильним поводженням споживача після того, як було отримано в магазині. Через механічні ушкодження, товар не підлягає поверненню протягом 14 днів (т. 1 а.с. 79-82).

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Тобто, відповідно до цієї статті, обов`язок організації проведення експертизи продукції покладено на продавця. Проте вказані дії продавцем мають бути вчинені за згодою покупця та при його зверненні з приводу втрати якості продукції. Саме на споживача покладається обов`язок довести, що протягом гарантійного строку виявлено недолік товару, а тягар встановлення причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

При цьому, колегія апеляційного суду звертає увагу, що будь-яких доказів, які підтверджують, щопозивачу було роз`яснено право передачі товару для проведення перевірки, чи експертизи, та що позивач від проведення перевірки (експертизи) відмовився, матеріали справи не містять.

Саме на відповідачеві лежить обов`язок доведення обставин, що недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві та могли бути виявлені останнім у момент передання, або обставин, що недоліки товару виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

З акту огляду № 1/200921 технічного стану пристрою/товару від 27 вересня 2021 року вбачається, що вказаний акт складений сервіс менеджером в особі ОСОБА_3 , з метою оцінки технічного стану пристрою, було досліджено обставини придбання та отримання товару, на підставі отриманих фото від споживача, дослідивши фото особа яка склала акт дійшла висновку про наявність очевидних механічні дефекти телевізору Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777 (т. 1 а.с. 85).

Однак, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на вказаний акт, оскільки такий акт не є безумовним доказом того, що телевізор було пошкоджено після його отримання позивачем.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з висновком Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/111-22/8335-ТВ від 26.05.2022 щодо телевізору Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777, проведеної в рамках кримінальної справи, візуальним оглядом експертом не виявлено на виробі ознак користування та дефектів.

Вказаний висновок експерта відповідачем не спростовано та стороною відповідача в суді першої інстанції не заявлялось клопотання про проведення у справі судової товарознавчої експертизи.

Відтак, з огляду на відсутність належного реагування відповідача (роз`яснення позивачу права передачі товару для проведення перевірки чи експертизи) на звернення позивача з претензією, враховуючи наявний в матеріалах справи висновок експерта №СЕ-19/111-22/8335-ТВ від 26.05.2022, колегія судів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність істотних недоліків проданого товару неналежної якості та підстав для розірвання договору купівлі-продажу телевізора Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Розетка.УА» та стягнення з відповідача на користь позивача вартість товару в сумі 19 999,00 грн.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що наслідком розірвання договору є повернення сторін у первинний стан, у зв`язку з чим, ТОВ «РОЗЕТКА.УА» має повернути ОСОБА_1 кошти, сплачені ним за договором купівлі-продажу від 19 червня 2021 року на придбання телевізору Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язаний повернути ТОВ «РОЗЕТКА.УА» придбаний за договором купівлі-продажу від 19 червня 2021 року товар, а саме телевізор Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777.

Щодо інфляційних втрат.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, чинне законодавство передбачає, що відповідальність у вигляді сплати інфляційних втрат настає в разі невиконання або неналежного виконання саме грошового зобов`язання.

Натомість, під час розгляду даної справи не було встановлено існування у відповідача грошового зобов`язання перед відповідачем.

За умовами укладеного між сторонами договору, відповідач фактично зобов`язався передати у власність позивача товар, що не є грошовим зобов`язанням.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних збитків задоволенню не підлягають.

Тому в цій частині оскаржуване ріщшення районного суду підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Щодо моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів.

За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Положеннями ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статті та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Такої ж правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач оцінив розмір компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, судом першої інстанції враховано характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, інших негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідача та тривалість його моральних страждань.

При цьому, суд першої інстанції вірно вважав обґрунтованою та такою, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості суму компенсації моральної шкоди в розмірі 1000 грн., з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Шодо судового збору.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОЗЕТКА.УА» інфляційних втрат та ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

На підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відтак, пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на рішення суду першої інстанції слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 317,95 грн. (24,68 %) за розгляд справи апеляційним судом.

Щодо додаткового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що у позові представник позивача заявив попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. (т. 1 а.с. 9).

Частиною 8 ст. 141 ЦКП України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що 03 травня 2024 року Шевченківським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі, а 06 травня 2025 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення таких витрат (т. 1 а.с. 223-233).

Таким чином, оскільки протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, заявником не порушено строків подання відповідних доказів понесення судових витрат, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача - адвокат Пилипак Я.С. просив стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. (т. 1 а.с. 223-224).

На підтвердження повноважень представника позивача - адвоката Пилипак Я.С.до суду надано копію договору № 05/06/23 про надання правової допомоги від 05 червня 2023 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_1 та Пилипак Я.С. (т. 1 а.с. 227-230), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1529623 (т. 1 а.с. 191).

На підтвердження доказів понесення витрат на правничу допомогу до суду надано: акт надання послуг до договору № 05/06/23 про надання правової допомоги від 05 червня 2023 року (т. 1 а.с. 226а), платіжна інструкції про перерахування коштів згідно договору № 05/06/23 від 05 червня 2023 року (т. 1 а.с. 231).

Згідно з п. 3.1. договору про надання правової допомоги вартість правової допомоги визначається сторонами у фіксованому вигляді по кожному наданому виду правової допомоги за кожну підготовлений документ або кожну вчинену дію правового характеру і становить 4000 грн. за 1 годину роботи бюро (т. 1 а.с. 228).

Вартість правової допомоги, що обумовлена в п. 3.1. даного договору сплачується клієнтом протягом 2-х днів з моменту надіслання рахунку на електронну адресу клієнта (п. 3.3. договору).

Згідно з актом надання послуг, адвокатом надано наступний обсяг правової допомоги: проведення юридичного аналізу факту купівлі-продажу телевізора Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777, роз`яснення основних положень т порядок застосування Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України. Складання позовної заяви до ТОВ «РОЗЕТКА.УА» про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з недоліками проданого товару, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - 1 год. - 4000 грн.; складання та подання відповіді на відзив на позовну заяву - 0,5 год. - 2000 грн.; прийняття участі у судовому засіданні від 22.01.2024 - 1 год. 4000 грн.; прийняття участі у судовому засіданні від 03.05.2024 - 1 год. - 4000 грн. (т. 1 а.с. 226а).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

При цьому, відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів повідомлення судом відповідачка та його представника про призначення судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України.

Суд першої інстанції розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у відкритому судовому засіданні, проте за відсутності учасників справи, зокрема позивача та його представника, які не були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, що є процесуальною підставою для скасування додаткового рішення.

В апеляційній скарзі представник відповідача заперечував проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу.

Враховуючи, що апелянт не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, а відтак був позбавлений можливості подати до суду свої заперечення на такі витрати, колегія суддів враховує заперечення, викладені в апеляційній скарзі.

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Перевіривши матеріали справи, встановивши обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), врахувавши складність справи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 14 000 грн. до 8 000 грн., такий розмір відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору.

Відтак, пропорційно до задоволених вимог позовної заяви, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6025,60 грн. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» (код ЄДРПОУ - 37193071) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) інфляційних витрат в розмірі 6 878, 73 грн. і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року - змінити, доповнивши його резолютивну частину, після абзацу третього, абзацом четвертим наступного змісту: «Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» (код ЄДРПОУ - 37193071) придбаний за договором купівлі-продажу від 19 червня 2021 року телевізор Haier 65 Smart TV BX (DH1VW4D00RU) з серійним номером DHIVW4D0002D9LAT0777».

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 грудня 2024 року - скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» (код ЄДРПОУ - 37193071) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 6025,60 грн. за розгляд справи судом першої інстанції.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» (код ЄДРПОУ - 37193071) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 317,95 грн. за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 06 червня 2025 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов