Справа № 456/6032/24
Провадження № 2-о/456/146/2025
РІШЕННЯ

іменем України

03 червня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М.

з участю секретаря судового засідання Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання членом сім`ї загиблого військовослужбовця, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Заявниця ОСОБА_1 через свого представника адвоката Рабінович М.П., 12.11.2024 року звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю до дня його смерті за адресою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_1 членом сім`ї онука - загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 ..

Заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу населеного пункту Спірне, Бахмутського району Донецької області у бою за нашу Батьківщину, загинув онук заявниці, старший солдат, стрілець 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1994 року народження. ОСОБА_1 є рідною бабцею, опікуном загиблого на війні онука ОСОБА_3 , особою, як замінила йому батьків та єдиним членом сім`ї загиблого на війні військовослужбовця ОСОБА_2 , з яким вони проживали разом, як одна сім`я, починаючи з липня 1997 року, вели спільний побут в будинку АДРЕСА_1 , мали взаємні права та обов`язки. За вказаною адресою заявниця проживає й надалі, а після смерті онука, віддаючи йому останню шану, належним чином поховала його. Відтак, 09.07.2023 заявниця звернулася у ІНФОРМАЦІЯ_1 через ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою та документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю загиблого військовослужбовця. Однак, після розгляду, документи ОСОБА_1 було повернуто для дооформлення, оскільки відсутні підтвердження того, що заявниця була членом сім`ї загиблого. У зв`язку з наведеним, заявниця звертається до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання членом сім`ї загиблого військовослужбовця, щоб реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю загиблого військовослужбовця.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 подану заяву підтримала у повному обсязі. Зазначила, що батьки ОСОБА_2 загинули, коли йому було 3 роки. З того часу онуком, опікувалася вона, виховувала як рідну дитину. Після того, як ОСОБА_4 подорослішав, та працевлаштувався вже він почав утримувати її та піклуватись про неї та дідуся до його смерті. Інших родичів в ОСОБА_5 не було, батьки загинули, брати та сестри відсутні. Ввважає, що має всі підстави для отримання допомоги, після загибелі онука ОСОБА_6 .. Просила заяву задоволити.

Представник заявниці - адвокат Рабінович М.П. у судовому засіданні заяву підтримав. Додатково зазначив, що факт спільного проживання та перебування заявниці на утриманні онука підтверджено долученими до матеріалів справи документами. Відтак, просив задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи -ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_16., скориставшись системою «Електронний суд» подав до суду відзив, у якому зазначив, що ОСОБА_1 є бабусею загиблого військовослужбовця, тому не входить до чітко визначеного переліку осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Підтверджень того, що остання проживала із загиблим однією сім`єю та перебувала на його утриманні немає. Підсумовуючи, представник заінтересованої особи просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Представник заінтересованої особи -ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_17., скориставшись системою «Електронний суд», подала письмові пояснення, у яких зазначила, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення заперечує, та вважає її такою, що не підлягає до задоволення, оскільки, належних, допустимих і достатніх доказів про проживання ОСОБА_1 та її онука ОСОБА_2 однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків з заявником не надано, відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним. Підсумовуючи, представник заінтересованої особи просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 13.11.2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання членом сім`ї загиблого військовослужбовця.

Втім, дана ухвала, після оскарження у апеляційному порядку, була скасована постановою Львівського апеляційного суду від 20.02.2025 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.04.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено суддю Янів Н.М..

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 10.04.2025 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження. Визначено місце, дату та час судового засідання у цій справі - 29.04.2025 року о 14:10 год..

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, від 29.04.2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою представника заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У судовому засіданні, котре відбулося 22.05.2025 року допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .. Також у судовому засіданні встановлено обов`язковою явку заявниці, а тому оголошено перерву до 03.06.2025 року.

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку, зокрема судом задоволено подані представником заявниці - адвокатом Рабіновича М.П. клопотання про участь у судових засіданнях за допомогою відеоконференції з використанням власних технічних засіб.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розгляд справи по суті відбувся 03.06.2025 року.

Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Чинним ЦПК України передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім?єю та перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз?яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо акти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Важливе значення має вимога про обов?язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, як зазначає заявник в заяві про уточнення вимог, - встановлення факту, що має юридичне значення необхідно йому для приведення у Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 8 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано роз`яснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

Європейський суд справ людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків.

При цьому обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів.

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Так, судом встановлено, що 05.07.2022 поблизу населеного пункту Спірне, Бахмутського району Донецької області у бою за нашу Батьківщину, загинув онук заявниці старший солдат, стрілець 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1994 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 12.07.022 виданим відділом ДРАЦС у м. Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів та сповіщенням сім`ї близьких родичів померлого (загиблого) наданого ОСОБА_1 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 за №9541 від 05.07.2022 року.

Згідно даних лікарського свідоцтва про смерть №805/2022 від 06.07.2022, виданого відділом судово-медичної експертизи трупів Львівського району Львівським бюро судово-медичної експертизи та Витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця причиною смерті старшого солдата ОСОБА_2 є множинні осколкові поранення тіла. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів осколків.

У зв`язку з цим, 09.07.2023 заявниця звернулася у ІНФОРМАЦІЯ_1 через ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою та документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю загиблого військовослужбовця, так як є членом його сім`ї.

Так, судом встановлено, що батьки солдата ОСОБА_2 - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 померли, що підтверджується долученими до матеріалами справи копіями свідоцтв про смерть.

Відтак, ОСОБА_2 був сиротою та онуком заявниці, яким вона опікувалася на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради «Про призначення опікуна неповнолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 » в особі його бабусі ОСОБА_1 , яке залишено в силі рішенням опікунської ради при Стрийському міськвиконкомі від 16.02.1998 р. з моменту смерті його батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Довідкою про склад сім`ї виданою КП «Управляюча компанія «Комфортний Стрий» за №924 від 11.08.2022 виданої на підставі Акту №155 від 10.08.2022 підтверджується той факт, що ОСОБА_13 разом з онуком ОСОБА_2 , 1994 р.н. разом проживали до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Однак, документи, які ОСОБА_1 подала для призначення та виплати одноразової грошової компенсації, після їх розгляду було повернуто для дооформлення, оскільки відсутні підтвердження того, що заявниця була членом сім`ї загиблого, що зазначено в листі Головного управління соціальної підтримки №7448/адв від 21.11.2023 року, до якого долучено витяг з протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Поміж тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Стрийському об`єднаному управлінні ПФУ в Львівській області і отримує пенсію за віком, інших доходів окрім пенсійного забезпечення ОСОБА_1 немає, що підтверджується довідкою про доходи №2329 6020 2833 4317 від 01.08.2022 року.

Згідно довідки, виданої управлінням соціального захисту населення Стрийської міської ради Стрийського району №1171 від 05.08.2022 рокуна обліку в Управлінні соціального захисту населення як одержувач будь-якого виду соціальної допомоги ОСОБА_1 не перебуває.

Будучи допитана у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка ОСОБА_7 , під присягою, повідомила, що є колишньою сусідкою заявниці та директоркою гімназії, у якій навчався ОСОБА_2 .. Ствердила, що заявниця з онуком проживала разом за адресою АДРЕСА_2 . Після того, як батьки ОСОБА_2 загинули, коли йому виповнилось 3 роки, його опікуном була бабуся, інших членів сім`ї не було. Після закінчення школи, ОСОБА_2 навчався у коледжі, а опісля працював у відділі надзвичайних ситуацій і з того часу, будучи вдячним бабусі за опіку, уже він почав проводити увесь вільний час з бабусею та дбати про неї. Так, свідок ствердила, що особисто бачила як онук заявниці купляв продукти харчування, ліки для бабусі. Вони проживали разом, вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_2 .

Також, допитана у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка ОСОБА_8 , будучи під присягою, повідомила, що є сусідкою заявниці. Вказала, що ОСОБА_2 став сиротою у ранньому віці, а тому ним опікувалася бабуся, з якою він проживав увесь час після смерті батьків. Після того, як ОСОБА_14 працевлаштувався, вже він почав опікуватися своєю бабусею ОСОБА_15 .. Свідок ствердила, що ОСОБА_1 завжди при зустрічі говорила, що господарством займається онук ОСОБА_4 , утримує будинок, фінансово допомагає, оплачує комунальні послуги, купляв меблі та побутову техніку в будинок. Вказане, свідок бачила особисто.

Допитана у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка ОСОБА_9 , будучи під присягою, повідомила, що є колишньою сусідкою заявниці та підтвердила, що ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_2 спочатку з батьками, а після їх смерті, його вихованням займалися дідусь та бабуся ОСОБА_1 .. Після того як ОСОБА_14 подорослішав, уже він почав опікуватися бабусею, вони весь час проживали разом та спільно вели господарство, все у них було спільне, проживали, як одна сім`я.

Також судом встановлено, що саме заявниця займалася похованням свого онука ОСОБА_2 , віддаючи йому останню шану. Вказане підтверджується, копією договору на організацію і проведення поховання та копією свідоцтва про поховання.

Мотиви, з яких виходить суд.

На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

За ч. 3 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

На підставі ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Вказані вище норми дають підстави стверджувати, що ані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а ні положення Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не дають визначення поняття сім`ї та члена сім`ї військовослужбовця.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ у випадках, зазначених у п.п. 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Суд встановив, що заявник ОСОБА_1 є рідною бабцею, раніше опікуном загиблого на війні онука ОСОБА_2 , особою, як замінила йому батьків та єдиним членом сім`ї загиблого на війні військовослужбовця ОСОБА_2 , з яким вони проживали разом як одна сім`я починаючи з липня 1997 року, вели спільний побут в будинку АДРЕСА_1 , мали взаємні права та обов`язки. За вказаною адресою заявниця проживала й надалі, а після смерті онука, віддаючи йому останню шану, належним чином поховала його.

Суд відхиляє заперечення представників заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо не надання заявницею достатніх доказів проживання однією сім`єю з онуком ОСОБА_2 , а також доказів ведення спільного побуту, оскільки вказані обставини беззаперечно встановлено у судовому засіданні, зокрема з`ясовано, що онук та бабуся проживали разом, вели спільний побут, бабуся опікувалася онуком після смерті його батьків, до його повноліття, а згодом, в силу похилого віку, доглядати за бабусею почав покійний онук, який проживав разом з нею, порався по господарству, купляв продукти харчування, ліки, оплачував комунальні послуги, дбав про добробут у будинку.

Висновок суду.

Суд, після всебічного і повного з`ясування всіх фактичних обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Так, встановлені в ході судового розгляду обставини, з достовірністю підтверджують факт постійного проживання заявниці із загиблим онуком однією сім`єю, в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявниця позбавлена можливості встановити юридичний факт, а тому суд вважає, що є достатньо підстав, для задоволення заяви, оскільки іншим чином довести вказані обставини неможливо, а встановлення даного факту, необхідне заявниці для оформлення її соціально-економічних прав.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 18, 259, 263-268, 279 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання членом сім`ї загиблого військовослужбовця - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 членом сім`ї онука - загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6.

Суддя Назар ЯНІВ