Справа № 948/121/25
Номер провадження 2/948/147/25
10.06.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Косик С.М.,
за участю секретаря Порохні І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у лютому 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 12.02.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладення договору на умовах, визначених офертою. Таким чином, шляхом обміну електронними повідомленнями, між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №459872-КС-001 про надання кредиту у розмірі 13 000,00 грн, підписаний одноразовим ідентифікатором.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 41 921,66 грн, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.1-8).
Ухвалою від 25.02.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував письмові докази з АТ КБ «Приватбанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 70-71).
У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с.73, 74, 77, 78, 88, 89), відповідач рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, яке отримано відповідачем 07.03.2025 та 16.05.2025 (а.с.80,95,96). Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати без участі позивача, розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та не проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.
Судом установлено та як вбачається з послідовності дій клієнта, 12.02.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладено та підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір № 459872-КС-001, за умовами якого останньому видано кредит у сумі 13 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 07.02.2025 року на суму 13 000 грн та банківською випискою на ім`я ОСОБА_2 , наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.32-36, 47,49,81,82).
Згідно з п. 2.1. вказаного договору, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
За умовами Кредитного договору встановлений розмір зниженої та фіксованої процентних ставок: фіксована стандартна процентна ставка за кредитом 2,00000000% в день, знижена процентна ставка 1,15788462 % в день, комісія за надання кредиту 1 950,00 грн (п.п.2.4,2.5).
Підписанням вказаного Договору Позичальник підтвердив, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування складає 16 тижні.
Термін дії Договору: до 04.06.2023 року (п.2.7.).
За п.3.2.3 сторони визначили графік платежів, за яким сума тіла кредиту визначена в розмірі 13 000,00 грн, проценти 12 330,00 грн, комісія 1950,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості та довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором №459872-КС-001 від 12.02.2023, станом на 08.02.2025 становить 41 921,66 грн, з яких: 13 000,00 грн заборгованість за кредитом, 26 971,66 грн заборгованість по відсотках, 1 950,00 грн заборгованість по комісії (а.с.20-28, 29).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу Українивизначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ураховуючи вищенаведені норми, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами договору відповідач ознайомився та погодився з ними. При цьому, обов`язку щодо повернення кредитних коштів ОСОБА_1 не виконав.
Щодо стягнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування складає 16 тижні.
Термін дії Договору: до 04.06.2023 року (п.2.7.).
Таким чином 04.06.2023 року строк дії договору закінчився і нарахування процентів товариством після спливу строку дії договору є необґрунтованим.
Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до 2.8. кредитного договору орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 27 280,00 грн.
Належних доказів щодо існування заборгованості в сумі вказаній в позовній заяві у розмірі 41 921,66 грн, товариством не надано, та зазначена сума боргу по відсотках виходить за межі загальної вартості кредиту встановленої сторонами в кредитному договорі.
Суд уважає необґрунтованим посилання позивача на п.6.3 кредитного договору, яким передбачено, що у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.
Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З матеріалів справі вбачається, що кредитний договір №459872-КС-001 укладено 12.02.2023, тобто у період дії воєнного стану.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у кредитодавця були відсутні законні підстави для нарахування штрафу.
За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за кредитним договором №459872-КС-001 від 12.02.2023 року у розмірі 27 280,00грн, з яких 13 000,00 грн - тіло кредиту, 12 330,00 грн - проценти за користування кредитом, 1950,00 грн сума комісії.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1576,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 459872-КС-001 від 12.02.2023 у розмірі 27 280,00 грн та судовий збір у розмірі 1576,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя С. М. Косик