Справа № 758/6231/25
У Х В А Л А

10 червня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Якимець О.І., розглянувши матеріали позовної заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенко Сергія Олександровича до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко Сергій Олександрович звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича повернути грошові кошти у розмірі 88 392,00 грн.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Відповідно до ст. 27 ЦПК позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо іншого не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

У ч. 6 ст. 187 ЦПК передбачено, що в разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У ч. 9 цієї статті визначено, що, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, установленому в ст. 31 цього кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 09.09.2020 у справі №757/53167/18-ц законом не передбачено іншого порядку подання позовів, як і не встановлено особливостей подання позовів до приватних виконавців, арбітражних керуючих чи інших осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

У зазначеній постанові Верховний Суд вказав на те, що відповідач у справі, яка переглядається, не є суб`єктом підприємницької діяльності, таких доказів у матеріалах справи немає, а є приватним виконавцем, який здійснює незалежну професійну діяльність, тому суд повинен був отримати інформацію про зареєстроване його місце проживання та надіслати справу за належною територіальною підсудністю.

Висновки суддів про те, що приватний виконавець здійснює професійну діяльність, а тому позов має бути пред`явлений за місцем здійснення цієї діяльності, є неправильним, а посилання на те, що у нормах ЦПК України немає визначення територіальної підсудності у справах за позовами до приватних виконавців, тому слід застосовувати правила частини першої статті 27 ЦПК України є невірним її тлумаченням.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1465923 від 10.06.2025 адреса реєстрації відповідача приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене вище, а також те, що дана справа не відноситься до підсудності Подільського районного суду м. Києва, адже зареєстроване місце проживання відповідача не належить за територіальність до Подільського району м. Києва, а тому таку необхідно скерувати до Оболонського районного суду міста Києва за підсудністю, після закінчення строків передбачених ч. 3 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 258, 352-354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

цивільну справу за позовом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенко Сергія Олександровича до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про зобов`язання вчинити дії - передати за територіальною підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва за підсудністю.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяО. І. Якимець