П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Київ

Справа №761/13144/18

Провадження: № 22-ц/824/8988/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Лаврук Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Онішкевича Михайла Миколайовича в інтересах Акціонерного товариства «КредіАгріколь Банк»

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Савицького О. А.,

за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», Акціонерне товариство «КредіАгріколь Банк», про поворот виконання рішення,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам та пені,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що заочне рішення від 01.11.2018 року, яким з неї на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» було стягнуто заборгованість по відсотках та пені, скасовано, а в подальшому в задоволенні позову відмовлено. У зв`язку з цим вона просить суд допустити поворот виконання цього рішення шляхом стягнення з АТ «Креді Агріколь Банк» на її користь 142641,26 грн, а також поновити строк на подання заяви про поворот виконання судового рішення як такий, що був пропущений з поважних причин. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києвавід 18 лютого 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про поворот виконання судового рішення.

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення задоволено.

Допущено поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 01 листопада 2018 року у цивільній справі № 761/13144/18 за позовом ПАТ «КредіАгріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам та пені, шляхом стягнення з АТ «КредіАгріколь Банк» на користь ОСОБА_1 142641 грн 26 коп.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Онішкевич М. М. в інтересах АТ «Креді Агріколь Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом було проігноровано положення ч. 10 ст. 444 ЦПК України, згідно з якими заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Виходячи з матеріалів справи, рішення суду від 31.05.2023 року було надіслано до електронних кабінетів учасників справи 29.08.2023 року, а 30.08.2023 року оприлюднено для перегляду в ЄДРСР.

Заявниця, за її твердженням, звернулася із заявою про поворот виконання у серпні 2024 року. Згідно з автоматичним розподілом справ, ця заява була передана на розгляд судді Савицькому О. А. лише 18.10.2024 року. Скаржник також зазначає, що заявниця у своїй заяві не просила поновити строк на подання заяви про поворот виконання, хоча відповідно до приписів ЦПК строк почав перебіг з моменту ухвалення рішення, тобто, з 31.05.2023 року. Представник заявниці, на думку скаржника, звернувся до суду лише у серпні-жовтні 2024 року, що є порушенням процесуальних строків.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Карасьов І. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи їх необґрунтованими. Він зазначив, що заявник у зверненні до суду першої інстанції належно обґрунтував підстави та причини подання заяви про поворот виконання рішення суду у межах визначеного строку, а отже, твердження апелянта щодо протилежного є безпідставними.

Адвокат також звернув увагу, що ні в запереченнях проти задоволення заяви у суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі скаржником не наведено жодних аргументів щодо недопустимості повороту виконання судового рішення з точки зору норм матеріального права.

В судовому засіданні адвокат Карасьов І. О. в інтересах ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 01.11.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 761/13144/18 за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам та пені, яким позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» задоволено, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» 200959,86 грн, з яких: 157742,65 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 40247,36 грн - пеня; 2969,85 грн - судові витрати по сплаті судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким стягувачу ПАТ «Креді Агріколь Банк» видано виконавчий лист.

11.01.2019 року державним виконавцем Святошинського районного ВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 (а. с. 92).

Ухвалою від 01.03.2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 , скасовано заочне рішення від 01.11.2018 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.04.2019 року державним виконавцем Святошинського районного ВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки скасовано рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ (а. с. 94).

У подальшому, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 31.05.2023 року відмовлено ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке є правонаступником АТ «Креді Агріколь Банк», в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам та пені(а. с. 85 - 87).

Судом також встановлено, що під час примусового виконання заочного рішення, яке у подальшому було скасовано, зі ОСОБА_1 стягнуто та перераховано на користь АТ «Креді Агріколь Банк» 142641,26 грн (а. с. 96).

Задовольняючи заяву про поворот виконання, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення цієї суми, оскільки виконане рішення було скасоване, а позов залишено без задоволення.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявницею пропущено встановлений законом строк на подання заяви про поворот виконання судового рішення з поважних причин, оскільки, відповідну заяву заявниця мала можливість подати лише після отримання копії ухвали суду про повернення без розгляду вперше поданої нею в межах встановленого законом строку заяви та усуненням визначених у цій ухвалі недоліків, а тому, суд вважав необхіднимпоновити заявниці пропущенийстрок.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №3-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною 9 ст.444 ЦПК України передбачено, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ч.1 ст.446 ЦПК України).

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Зі змісту вищевказаних норм слідує, що поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Як зазначено вище, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2018 року, на підставі якого було здійснено примусове стягнення заборгованості по відсотках та пені зі ОСОБА_1 було скасовано, а подальшим рішенням суду від 31.05.2023 року у задоволенні позову повністю відмовлено.

З огляду на це, з метою поновлення порушених майнових прав заявниці, які виникли внаслідок виконання скасованого судового рішення, наявні правові підстави для застосування інституту повороту виконання рішення.

Ураховуючи також наявність підтвердження факту стягнення із заявниці коштів у розмірі 142641,26 грн, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині задоволення заяви ОСОБА_1 та допущення повороту виконання, а саме стягнення з АТ «Креді Агріколь Банк» на користь ОСОБА_1 вказаної суми.

У своїй апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на положення частини десятої статті 444 та частини четвертої статті 127 ЦПК України, стверджує, що заява про поворот виконання судового рішення була подана з порушенням визначеного процесуального строку, а також, на його думку, заявником не було подано належної заяви про поновлення такого строку.

Проте, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, з огляду на наступне.

Частина десята статті 444 ЦПК України передбачає, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення апеляційної чи касаційної інстанції або рішення, ухваленого при новому розгляді справи.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/13144/18 ухвалене 31 травня 2023 року (а. с. 85 - 87).

Відповідачка участі в судовому засіданні не брала, а повний текст рішення був надісланий сторонам через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему 29 серпня 2023 року.

Заявниця здійснила подання першої заяви про поворот виконання рішення 23 серпня 2024 року (а. с. 89- 100).

Заява надійшла до суду 27 серпня 2024 року, однак була передана до складу суду лише 09 вересня 2024 року (а. с. 102).

Ухвалою від 10 вересня 2024 року суд повернув заяву без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, з підстави ненадання доказів направлення копій заяви іншим учасникам справи(а. с. 103).

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що по вищезазначеній ухвалі забезпечено надання загального доступу: 14.10.2024 року.

Відповідно до частин першої та третьої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

В той же день, після надання ухвалі суду від 10.09.2024 року загального доступу та після усуненнязазначених в ухвалі судунедоліків, заявниця подала уточнену заяву.

За таких обставин, повторне звернення із заявою про поворот виконання не може розглядатися як окреме нове подання поза строками, а є продовженням реалізації права на звернення до суду після повернення заяви без розгляду.

Крім того, у змісті заяви заявниця обґрунтувала причини звернення та виклала прохання про поновлення процесуального строку, отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ці причини поважними та поновив строк на подання заявипро поворот виконання рішення.

Також, колегія суддів відмічає,що скаржник у своїй скарзі не навів заперечень щодо суті вимог заяви про поворот виконання, не послався на порушення норм матеріального права. Не було також оскаржено ані ухвалу суду від 01.03.2019 року про скасування заочного рішення, ані рішення від 31.05.2023 року, яким у задоволенні позову було відмовлено.

Як зазначено вище, вказане рішення набрало законної сили, і факт відсутності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підтверджено судом.

Проте, незважаючи на скасування заочного рішення, частина суми 142641,26 грн була стягнута в межах його виконання.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для допущення повороту виконання рішення та повернення вказаних коштів ОСОБА_1 .

Колегія суддів також наголошує, що справедливий розгляд цієї справи, зокрема, заяви про поворот виконання рішення суду, має виняткове значення для заявниці, оскільки вона обмежена у виборі альтернативних способів повернення грошових коштів, стягнутих із неї на підставі скасованого судового рішення.

Це узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, який у своїй практиці неодноразово підкреслював, що виконання остаточного рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 § 1 Конвенції.

Зокрема, у справі "Рябих проти Росії" (заява № 52854/99) ЄСПЛ зазначив, що держава зобов`язана забезпечити ефективний механізм повернення коштів, стягнутих на підставі судових рішень, які згодом були скасовані, і що відмова в такому поверненні порушує право особи на мирне володіння майном відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, поворот виконання є не лише процесуальним механізмом, а й ключовим елементом відновлення порушених прав особи, зокрема, права на власність та доступ до правосуддя, в контексті міжнародних стандартів захисту прав людини.

Доводи апеляційної скарги АТ «КредіАгріколь Банк» зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Онішкевича М. М. в інтересах АТ «КредіАгріколь Банк» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Онішкевича Михайла Миколайовича в інтересах Акціонерного товариства «КредіАгріколь Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено09 червня 2025 року

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А.Нежура