Справа № 635/95/24
Провадження по справі № 2/635/2016/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

представника позивача Гнатченка П.М.,

представника відповідача Суріна С.В. (на відеозв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в режимі відеоконференції за позовом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Височанська селищна рада Харківського району Харківської області в особі Мороза Олександра Васильовича звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з останньої на користь Височанської селищної ради безпідставно збережені кошти за фактичне користування земельною ділянкою, у розмірі 202 357 гривні 89 копійок та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачці на праві власності належать нежитлова будівля кафе літ. "А-1", загальною площею 457,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № 4709, від 29.10.2018, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П.. Належна Відповідачці нежитлова будівля знаходиться на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :00:009:0118, площею 0,0862 га, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві комунальної власності Височанській селищній раді. Розпорядженням Кабінету міністрів України № 725-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій громад Харківської області» утворено Височанську селищну раду Харківського району Харківської області, як публічну особу публічного права, з визначеним адміністративним центром в смт Високий шляхом приєднання до Височанської селищної ради населеного пункту Покотиліської селищної ради у складі смт Покотилівка, населених пунктів Бабаївської селищної ради у складі смт Бабаї та селище Затишне, населеного пункту Яковлівської сільської ради у складі села Ржавець. Отже повноваження щодо володіння та розпорядження земельною ділянкою, якою користується Відповідачка, перейшли до територіальної громади Височанської селищної ради. У 2021 році відповідачка звернулась Височанської селищної ради з заявою про надання дозволу на викуп вищезазначеної земельної ділянки. Рішенням ХІІ сесії VІІІ кликання Височанської селищної ради від 13.10.2021 «Про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,0862 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 » відповідачці було надано дозвіл на викуп цієї земельної ділянки та зобов`язано її сплатити авансовий внесок в розмірі 10% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки. 31 жовтня 2023 року між Височанською селищною радою та ОСОБА_1 було укладено Договір №6 про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що передбачається до продажу. Відповідно до умов цього договору Відповідачка повинна була протягом семи робочих днів сплатити на рахунок Височанської селищної ради авансовий внесок у розмірі 66 696,91 гривень, що становить 10% від нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки в сумі 666 969,10 гривень. У встановлений п. 2.1. договору термін відповідачка не виконала своїх зобов`язань за договором та не сплатила авансовий внесок, що фактично свідчить про її не бажання викупати земельну ділянку. У зв`язку з чим, було прийнято рішення ХХХV сесії VІІІ скликання Височанської селищної ради від 18.12.2023 «Про скасування рішення ХІІ сесії VІІІ скликання Височанської селищної ради від 13.10.2021 «Про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,0862 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ». Також від відповідачки до Височанської селищної ради не надходило пропозицій щодо укладання договору оренди цієї земельної ділянки. Відповідачка з моменту придбання у власність вищезазначених нежитлових приміщень фактично користується земельною ділянкою, з кадастровим номером :00:009:0118, площею 0,0862 га, без узаконеного права користування, державної реєстрації цих прав та не сплачує за користування земельною ділянкою. Згідно з рішенням IV сесії Височанської селищної ради VIII скликання від 16.02.2021 здійснення розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати користувачам земельних ділянок комунальної форми власності за фактичне використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів на території населених пунктів Височанської селищної ради проводиться із застосуванням ставки річної орендної плати в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Тобто, згідно цього рішення, відповідачка повинна сплатити за фактичне використання земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0118, 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік. Відповідачка, як покупець нерухомого майна, яке розташовано на спірній земельній ділянці, не уклавши відповідних договорів оренди з її власником та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Отже, предметом позову є стягнення з відповідачки, як власника нерухомого майна, коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.01.2024 справу прийнято до розгляду суддею Даниленко Т.П. та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у повному обсязі.

Представником відповідача було надано письмовий відзив, в якому він зазначив, що при нарахуванні грошових коштів за фактичне використання вищевказаної земельної ділянки позивачем наданих розрахунок за період з 01.03.2021 до 31.12.2023. Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПЕС України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Виходячи з цієї норми вбачається; що плата за землю - це податок. Відповідно до абз. Г пункту 1.1. ст. 1 ПК України; Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів; що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, Платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Отже, при розрахунку розміру орендної плати за землю обов`язково потрібно враховувати вимоги ПК України, адже, цей закон регулює відносини у сфері податків. Згідно до підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ викладено в редакції, що передбачає, що за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України та перебувають у власності або користуванні, зокрема на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, зокрема на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні; ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією Відповідно до Переліку територій, На яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 Зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, Височанська селищна територіальна громада з 24.02.2022 року включена до переліку. Окрім того, позивачем до суду як доказом були надані: інформація Державного земельного кадастру про право власності! та речові права на земельну ділянку та витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Вбачається, що дані відомості оформлювалися автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру з наданням ексклюзивного QR-коду. При перевірці відповідними технічними засобами вищевказаних документів для встановлення їх дійсності шляхом зчитування QR-коду, відповідачка не змогла встановити їх достовірність, адже жодне програмне забезпечення на надало інформації про існування таких документів, а тому такі докази є неналежними, недопустимими, незаконними, у зв`язку з чим відповідачка не мала можливості перевірити, яка на момент подання позову була нормативно грошова оцінка земельної ділянки, а тому і не змогла перевірити правильність розрахунку. Вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за безпідставністю.

Позивачем через систему «Електронний суд» надіслано відповідь на відзив з якого вбачається, що відповідач фактично не заперечує, що нерухоме майно відповідачки знаходиться на земельній ділянці комунальної власності і вона користується земельною ділянкою без укладеного договору оренди землі, але посилаючись на норми п. 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України просить повністю відмовити в задоволенні позову. У підпункті 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України зазначено: «За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб підприємців». Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку». Пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ доповнено підпунктом 69.14 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022; в редакції Закону № 3050-IX від 11.04.2023 Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України, але 6 грудня 2022 року КМУ ухвалив Постанову № 1364, якою встановив, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням (далі Мінінтеграції) з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Перелік передбачає дві градації ведення бойових дій на території: активні та можливі. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджено відповідний Перелік громад, що розташовані в районах проведення бойових дій або які є тимчасово окупованими. Зазначений перелік не є фіксованим документом він регулярно актуалізується, з урахуванням воєнної ситуації, що відбувається в країні (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1668-22#Text). Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 14 від 13.01.2023, № 41 від 09.02.2023, №56 від 20.02.2023, № 80 від 06.03.2023, № 84 від 09.03.2023, № 125 від 25.04.2023, № 143 від 15.05.2023, № 164 від 31.05.2023, № 197 від 11.07.2023, № 199 від 13.07.2023, № 224 від 17.08.2023 № 254 від 22.09.2023, № 318 від 21.11.2023, № 363 від 20.12.2023) Височанська селищна територіальна громада Харківського району Харківської області (код UA0035245) з 24.02.2022 року віднесена до території можливих бойових дій. Отже земельна ділянка, якою користується відповідачка не знаходиться на території активних бойових дій або на тимчасово окупованих територіях. Враховуючи вищезазначені норми законодавства, плата за користування земельною ділянкою комунальної форми власності, яка розташована на території можливих бойових дій та якою фактично користується відповідачка, повинна сплачуватися у повному обсязі. Заперечення представника відповідачки, що вона не може зчитати QR-коди, які містяться на документах наданих ДЗК, зокрема на витягу №НВ023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11.10.2023 не підтверджуються доказами та є обґрунтованими. Не офіційному сайті Держгеокадастру (https://e.land.gov.ua/) кожен має можливість безкоштовно замовити Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. У разі незгоди з даними, вказаними у витягу №НВ023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11.10.2023, відповідачка має можливість замовити такий витяг, стосовно земельної ділянки, самостійно та надати його суду в якості доказу.

Суд, вислухавши учасників провадження у судовому засіданні, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Нормою ст.2 ЗК України встановлено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

За змістом ст.143 Конституції України, ст.172 ЦК України, ст.ст.5, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом, зокрема управляють майном, що є у комунальній власності.

За змістом положень ст.13 Конституції України, ст.ст. 80, 83 ЗК України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування. Суб`єктами права власності на землю є в тому числі територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

За змістом норм ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.12 ЗК України до повноважень органів місцевого самоврядування (сільських, селищних, міських рад) у галузі земельних відносин належить також розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

За змістом положень ст.41 Конституції України, ст.ст.179, 181, 190, 192, 316, 317, 319, 328, 373, 374 ЦК України, ст.ст.78-79-1 ЗК України правом власності є право особи на річ (нерухоме майно, різновидом якого є земельна ділянка, рухоме майно, різновидом якого є гроші), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Положеннями ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.153 ЗК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом норм ст.ст.93, 116 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст.ст.125, 126 ЗК України, ст.ст.4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельну ділянку, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності (зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки) підлягають обов`язковій державній реєстрації та виникають з моменту такої державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.152 ч.2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.156 ч.1 п.«д» ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Частиною 3 ст.157 ЗК України передбачено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, п.3 Порядку №284 встановлено, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Під неодержаним доходом розуміється, зокрема, дохід, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття.

Згідно з рішенням IV сесії Височанської селищної ради VIII скликання від 16.02.2021 року здійснення розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати користувачам земельних ділянок комунальної форми власності за фактичне використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів на території населених пунктів Височанської селищної ради проводиться із застосуванням ставки річної орендної плати в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Положеннями ст.206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У відповідності до ст.96 ЗК України землекористувачі, окрім іншого, зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

Пунктом 287.1 ст.287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У пункті 289.1 ст.289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Розрахунок нормативно грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ст.ст.20, 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Положеннями ст.1214 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Нормою ст.1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Нормами ст.16 ЦК України, ст.152 ЗК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Норми ст.ст.1212-1215 ЦК України визначають такий позадоговірний спосіб захисту права власності як кондикція. Кондикційний позов вимога повернення безпідставно набутого або збереженого особою у себе майна за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) або якщо правова підстава згодом відпала. Таким чином кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала або відбулась її трансформація (наприклад, договір, на підставі якого відбулось набуття майна, в подальшому було визнано недійсним; одна особа передала іншій кошти в якості авансу на виконання попереднього договору, однак основний договір в майбутньому так і не було укладено тощо). Відтак, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав існуючий договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 ЦК України, тобто норма даної статті підлягає застосуванню, коли одна сторона безпідставно утримує майно іншої сторони та при цьому в неї відсутнє відповідне договірне зобов`язання з повернення цього майна. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Наведена правова позиція суду по даній справі відповідає правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 02 жовтня 2013 року по справі №6-88цс13, від 24 вересня 2014 року по справі №6-122цс14, від 18 листопада 2015 року по справі №6-582цс15, від 02 березня 2016 року у справі №6-3090цс15, від 04 жовтня 2017 року по справі №6-1216цс17, правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10 жовтня 2018 по справі №757/6937/17-ц, від 20 березня 2019 по справі №634/727/16-ц, від 07 серпня 2019 по справі №752/5986/16-ц, а також правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 травня 2018 по справі №629/4628/16-ц, від 13 лютого 2019 по справі №320/5877/17, від 31 січня 2020 року по справі №161/17945/18, від 16 червня 2020 року по справі №910/22513/17, від 14 грудня 2021 року по справі №643/21744/19, від 22 грудня 2021 року по справі №465/5790/17.

Якщо тлумачити приписи ст.1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку). Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року по справі №910/17324/19, від 09 листопада 2021 року по справі №905/1680/20.

За змістом норм цивільного та земельного законодавства виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи ст.120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Відтак, відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої ст.1212 ЦК України. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі №629/4628/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на нежитлову будівлю кафе літ. «А-1», загальною площею 457,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № 4709 від 29.10.2018, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражею Н.П.

Встановлено, що вищевказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :00:009:0118, площею 0,0862 га, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві комунальної власності Височанській селищній раді.

Розпорядженням Кабінету міністрів України № 725-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій громад Харківської області» утворено Височанську селищну раду Харківського району Харківської області, як публічну особу публічного права, з визначеним адміністративним центром в смт Високий шляхом приєднання до Височанської селищної ради населеного пункту Покотиліської селищної ради у складі смт Покотилівка, населених пунктів Бабаївської селищної ради у складі смт Бабаї та селище Затишне, населеного пункту Яковлівської сільської ради у складі села Ржавець.

Рішенням ХІІ сесії VІІІ скликання Височанської селищної ради від 13.10.2021 року надано дозвіл ОСОБА_1 на викуп земельної ділянки площею 0,0862 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано її сплатити авансовий внесок в розмірі 10% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

31.10.2023 між Височанською селищною радою Харківського району Харківської області та ОСОБА_1 було укладено договір №6 про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що передбачається до продажу.

Відповідно до умов цього договору відповідачка повинна була протягом семи робочих днів сплатити на рахунок Височанської селищної ради Харківського району Харківської області авансовий внесок у розмірі 66 696,91 гривень, що становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 666 969,10 гривень.

У встановлений п. 2.1. договору термін ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за договором та не сплатила авансовий внесок.

Рішенням ХХХV сесії VІІІ скликання Височанської селищної ради від 18.12.2023 року скасовано рішення ХІІ сесії VІІІ скликання Височанської селищної ради від 13.10.2021 року «Про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,0862 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ».

Згідно з рішенням IV сесії Височанської селищної ради VIII скликання від 16.02.2021 року здійснення розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати користувачам земельних ділянок комунальної форми власності за фактичне використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів на території населених пунктів Височанської селищної ради проводиться із застосуванням ставки річної орендної плати в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Згідно цього рішення, відповідачка повинна сплатити за фактичне використання земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0118, 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речові права щодо вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0118 площею 0,0862 га за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за Височанською селищною радою Харківського району Харківської області.

ОСОБА_1 використовувала земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0118 площею 0,0862 га за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі кафе літ. «А-1», загальною площею 457,8 кв.м без виникнення права власності/користування земельною ділянкою та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України на неї, а також без сплати коштів за землю в передбаченому законодавством розмірі.

Відповідно до частини 4 статті 79-1 Земельного Кодексу України земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0862 га, є сформованою та має кадастровий номер :00:009:0118.

Отже, спір стосується сформованої земельної ділянки, а тому сумнівів щодо її розміру немає.

Таким чином, відповідач, як покупець нерухомого майна, яке розташовано на земельній ділянці, не уклавши відповідних договорів оренди з її власником та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. А тому предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача, як власника нерухомого майна, коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано. Відтак, позовні вимоги у цій справі є правомірними та обґрунтованими.

Згідно витягу №НВ023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11.10.2023 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0118 у 2023 році становить 666 969,10 грн.

Розрахунок розміру збитків, заподіяних ОСОБА_1 внаслідок використання земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0118, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням земельного законодавства про плату за землю, використання земельних ділянок без оформлення документів, що посвідчують право на землю здійснювався Височанською селищною радою Харківського району Харківської області за період з 2021 по 2023 за наступною формулою: за 2021 рік - 527 248,30 (НГО )Х12%= 63 269,79 грн (плата за рік). 63 269,79 грн (плата за рік) /12 = 5272,48 (плата за місяць). 5272,48 (плата за місяць)Х10 (місяців фактичного користування) = 52724,83 гривень ( за 10 місяців 2021 ріку). За 2022 рік - 579 973,13 (НГО )Х12%= 69 596,77 гривень (плата за12 місяців 2022 року). За 2023 рік - 666 969,10 (НГО )Х12%= 80 036, 29 гривень (плата за12 місяців 2023 року).

З огляду на зазначене, поданий позивачем розрахунок безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів за використання земельної ділянки у 2023 році є належним доказом у справі, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування у справі, а саме розміру безпідставно збережених коштів.

Стосовно позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів за користування ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :00:009:0118 за період 2021 - 2022 р. суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пунктом 288.5.1 статті 288.14 ПК України.

Конкретна величина нормативної грошової оцінки тієї чи іншої земельної ділянки отримується шляхом застосування відповідної формули, яка затверджена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Мінагрополітики від 25.11.2016 № 489.

Статтею 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

При цьому, оскільки спірні правовідносини є не договірними, а кондиційними, виходячи із положень законодавства немає необхідності отримувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку.

При цьому, позивач в позовній заяві та в судовому засіданні зазначив, що дані про нормативну грошову оцінку можливо сформувати тільки на час, (дату, рік) звернення та тільки на земельну ділянку, яка сформована і внесена до відомостей ДЗК або оформлено право власності або користування.

Так, за відсутності витягу з нормативно грошової оцінки за 2021 - 2022 р. щодо спірної земельної ділянки, за умови наявності у матеріалах справи інших документів, які підтверджують розмір нормативно грошової оцінки, встановлений, зокрема, відповідними органами місцевого самоврядування щодо спірної земельної ділянки, суд вправі ухвалити судове рішення у справі з урахуванням цих документів. У такому випадку рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого можна встановити та вирахувати нормативно грошову оцінку земельної ділянки, є належним доказом у справі.

Слід звернути увагу що законодавством не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру.

Враховуючи те, що між позивачем та відповідачами склались позадоговірні кондиційні правовідносини, розрахунки Височанської селищної ради зроблені не для укладання з відповідачем угоди щодо земельної ділянки, а використовуються як цивільний елемент, та як доказ обґрунтування коштів, які відповідач безпідставно зберіг за рахунок належному позивачу майна.

В такому випадку, розмір безпідставно збережених коштів відповідачем розраховано Височанською селищною радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у вигляді орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського та Касаційного цивільного суду у постановах від 29.01.2019 у справі № 922/536/18, від 13.10.2021 у справі № 175/833/19 вказав, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку.

Таким чином, саме власник нерухомого зобов`язаний ініціювати процес оформлення прав на земельну ділянку, невід`ємною складовою якого є розроблення землевпорядної документації та формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Згідно з п.п 269.1.2 п.269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є землекористувачі. Об`єктами оподаткування платою за землю є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (п.п. 270.1.1 п. 270.1. ст. 270 ПК України).

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі №804/937/16 Верховний Суд роз`яснює, що кожного року, після 01 січня, для розрахунку бази оподаткування земельним податком враховується чинна нормативна грошова оцінка (яка проводиться раз на 5-7 років) з урахуванням кумулятивного (накопичувального) застосування коефіцієнтів індексації (які визначається щорічно). Визначальним є те, що саме закон встановлює, що кумулятивне застосування коефіцієнту індексації починається з дати проведення нормативної грошової оцінки. А враховуючи, що нормативна грошова оцінка проводиться раз на 5-7 років то щорічно, після її проведення, при визначенні бази оподаткування, будуть враховуватись всі коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи від дати проведення нормативної грошової оцінки.

Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за 2021-2022 р., а тільки посилання на рішення IV сесії Височанської селищної ради VIII скликання від 16.02.2021, тому з матеріалів справи неможливо встановити, яким чином позивачем встановлено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за цей період, з урахуванням якої здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних ОСОБА_1 внаслідок використання земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0118, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням земельного законодавства про плату за землю, використання земельних ділянок без оформлення документів, що посвідчують право на землю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 зберегла кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшуючи вартість власного майна, а Височанська селищна рада Харківського району Харківської області втратила належне їй майно (кошти від орендної плати), у зв`язку з чим безпідставно збережені відповідачем кошти за фактичне користування земельною ділянкою за 2023 рік у розмірі 80 036,29 грн підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, а тому позовні вимоги цій частині є правомірними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

В решті позовних вимог слід відмовити, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з цим позовом Височанською селищною радою Харківського району Харківської області сплачено судовий збір у розмірі 3 601,64 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд стягує з ОСОБА_1 на користь платника судового збору, а саме Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, судовий збір у розмірі 1 440,40 грн.

Керуючись ст.10,12,13,76, 81,141,258,259,263-265,273-274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Височанської селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Височанської селищної ради (, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна,12) безпідставно збережені кошти за фактичне користування земельною ділянкою за 2023 рік, у розмірі 80 036 (вісімдесят тисяч тридцять шість) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Височанської селищної ради (, місцезнаходження: 62459, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна,12) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 440 (одна тисяча чотириста сорок) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач Височанська селищна рада, , місцезнаходження: 62460, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна, буд.12;

представник позивача Гнатченко Петро Миколайович, адреса 62460, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна, буд.12;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ;

представник відповідача адвокат Сурін Семен Валерійович, адреса: м.Харків, вул.Руставелі, 28/1.

Суддя Т.П.Даниленко