Справа № 357/9784/24
Провадження № 2/357/415/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю представника позивача адвоката Попеля Д.В., представника відповідача адвоката Постельги О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі «Позивач»), в інтересах якого діє його представник, звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач») про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на такі обставини.

27.11.2023 року Позивач звертався за поточним ремонтом свого автомобіля марки «Volkswagen», д.н.3. НОМЕР_1 до Відповідача, який здійснювався за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське Шосе, буд. 22.

28.11.2023 року Відповідачем проводилась діагностика автомобіля, яка показала, що в двигуні був пропуск в 4-му циліндрі та не працює 4-та форсунка. Відповідачем було прийнято рішення про заміну акумулятора та всіх 4-х свічок накалу. Згодом Відповідач приступив до розбирання автомобіля, оскільки для зняття форсунок необхідного було зняти впускний колектор.

29.11.2023 року приблизно о 20 годині Позивач з Відповідачем поїхали до іншого автосервісу за форсунками. Згодом виявилось, що 4-та форсунка була не придатна до використання, а в 2-й щось сталось із стопорним кільцем. 2-гу форсунку було полагоджено на місці, а замість 4-ї Відповідач знайшов вживану. Також не працювала 4-та котушка, замість якої Відповідач знайшов вживану.

Приблизно о 23 годині 30 хвилин Відповідач та його співробітник почали збирати автомобіль. Спочатку було встановлено форсунки і потім було прикручено впускний колектор. Довго не могли знайти положення колектора, щоб він став на направляючі шпильки. Далі виникли проблеми з підключенням дротів, майстри не могли розібратись які дроти слід підключати. Після встановлення колектора було здійснено заміну свічок накалу. Коли було знято 4-ту свічку, вона була вся у бензині, навіть відсік для встановлення свічки був залитий бензином, але з цим нічого не було зроблено і нову свічку було вкручено.

30.11.2023 року приблизно о 01 годині 40 хвилин Позивач забирав свій автомобіль після проведеного ремонту, однак при першому запуску двигуна, він не завівся, оскільки Відповідачем було встановлено зламану катушку. Після заміни катушки Позивач спробував завести автомобіль ще раз, але з одного з патрубків просочувалось дуже багато бензину (цей патрубок був погано затягнутий, з ного почав сочитись бензин, також з цього ж патрубку Позивач бачив, як витікав бензин і капав на асфальт коли автомобіль горів), позивач одразу заглушив двигун, а з вихлопної труби йшов білий густий дим.

Згодом Відповідач затягнув патрубок краще, і при третій спробі запуску на холостому ході проблеми з просочуванням бензину не було. Двигун працював, однак було чутно нестандартний звук роботи двигуна, на що Відповідач відповів, що це нормально.

Позивач забрав свій транспортний засіб та прямував додому, але дорогою загорілась помилка «Check Engine», Позивач відчув різкий запах бензину в салоні. Через кілька секунд було чутно «хлопок» з підкапоту автомобіля. Позивачем було відкрито капот та виявлено полум`я, яке йшло з того самого патрубку, який першого разу був недозакручений, з нього просочувався бензин.

На думку Позивача, враховуючи проведення Відповідачем ремонтних робіт в його автомобілі, є підстави вважати неналежним надання ремонтних послуг та послуг з обслуговування автомобіля, що призвели до завдання шкоди майну Позивача.

На місце пожежі було викликано працівників Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Дана подія підтверджується Актом про пожежу від 30.11.2023 року, складеним комісією у складі провідного інспектора відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майора служби цивільного захисту Штики Б.Ю., провідного інспектора відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Очеретяної Н.B. та гр. ОСОБА_1 .

Враховуючи проведення ремонтних робіт Відповідачем в паливній системі автомобіля Позивача, є підстави вважати, що ремонтні роботи були проведені неналежної якості, що призвело до завдання власнику транспортного засобу матеріальної шкоди.

3 метою встановлення причин пожежі ОСОБА_1 звернувся до КНДЕКЦ МВС України.

У висновку експертного дослідження №ЕД-19/111-23/66246-ПТ від 01.01.2024 року експерт зазначив, що осередок пожежі знаходиться в передній частині автомобіля в зоні, яка включає в себе моторний відсік. В експертному дослідженні зазначено, що «під час огляду об`єкту дослідження, на металевих елементах обладнання (впускного тракту від колектора до приймальної труби), які нагріваються до високих температур, наявні сліди розтікання та горіння рідин, а також зміни кольору металу до білуватого. Це свідчить про причетність тепла, отриманого від більш розігрітого предмета до виникнення пожежі. Таким чином, версія щодо виникнення пожежі від тепла, отриманого від більш розігрітого або розжареного предмета знаходить своє підтвердження (зображення 1.1 - 1.6, 2.1 - 2.27, 3.1 - 3.6 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експертного дослідження)». Відповідно до даного експертного висновку, причиною виникнення пожежі є розгерметизація (нещільність з`єднання) паливопроводу з паливним насосом та розповсюдженням в об`єм моторного відсіку горючої суміші з подальшим потраплянням її на систему випуску відпрацьованих газів двигуна (впускного тракту від колектора до приймальної труби) та її спалаху.

Крім того, з метою визначення розміру заподіяних збитків ОСОБА_1 звертався до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У висновку експертного дослідження №ЕД-19/111-23/66244-АВ від 22.12.2023 року зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику ОСОБА_3 , внаслідок пошкодження автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті пожежі, станом на 30.11.2023 року дорівнює ринковій вартості цього ж Т3 у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 319077, 20 грн.

Посилаючись на приписи Цивільного кодексу України, Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь 319077,20 гривень майнової шкоди та судові витрати по справі.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову (а.с. 41-45).

15.07.2024 року ухвалою суду у задоволенні указаної зави про забезпечення позову було відмовлено (а.с. 49-51).

16.07.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 54).

22.08.2024 року до канцелярії суду представником Відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити Позивачу в повному обсязі. Зазначив, що Відповідач заперечує проведення будь-яких ремонтних робіт автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 . 30.06.2022 року Відповідач закінчив Державний професійно-технічний навчальний заклад «Білоцерківський професійний ліцей» за професією: майстер з діагностики та налагодження електронного устаткування автомобільних засобів. Поряд з цим, як він навчався на дану професію, працював на різних СТО та за допомогою спеціального обладнання та програмного забезпечення з метою виявлення несправностей автомобілів, які в подальшому усуваються шляхом їх ремонту, проводив їх комп`ютерну діагностику. Крім цього, враховуючи наявність у Відповідача даного обладнання на прохання знайомих, проводив комп`ютерну діагностику їх автомобілів, яка полягає у підключенні кабелю через спеціальний порт до автомобіля ноутбуку (планшета, телефона) зі спеціальними програмами та сканування ними блоків автомобіля. Ремонтними роботами автомобілів він не займався та власного СТО не має. 27.11.2023 року йому зателефонував, як у подальшому виявилося, ОСОБА_1 , якого він не знав до цього дня. Останній повідомив, що з його автомобіля марки «Volkswagen СС» йде білий дим, він перестав заводитися та просив зробити комп`ютерну діагностику. На наступний день близько 10 години на прохання останнього, Відповідач зробив комп`ютерну діагностику автомобіля та виявились помилки у роботі двигуна, які не можливо було усунути без його ремонту, про що він повідомив Позивачу. Враховуючи, що Відповідач не займається ремонтом автомобілів, він рекомендував Позивачу звернутися до відповідних майстрів, на що останній відповів, що не має таких знайомих та просив підказати до кого можна звернутися з даною проблемою. Відповідач знав декількох людей, які займаються такими ремонтами, тому і надав номери телефонів Позивачу. Зокрема, і наглядно знайомого ОСОБА_4 . У подальшому, Відповідачу відомо, що Позивач та наглядно знайомий ОСОБА_5 разом займалися ремонтом даного автомобіля. 30.11.2023 року близько 14-00 Позивач повідомив Відповідача, що його автомобіль згорів. Після цього, останній до нього не телефонував і вони з ним не бачилися. Таким чином, Відповідач, у період з 27.11.2023 року по 30.11.2023 року не проводив ремонт чи механічний огляд автомобіля марки Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , який належав Позивачу. Зауважив, що Позивачем не надано до суду жодного документу: договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу, акту передавання-приймання транспортного засобу, розрахунку між сторонами (квитанцій, платіжних інструкцій тощо). Відповідно до інформаційної довідки №391347793 від 16.08.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , Відповідач не є власником чи орендарем указаних будівель. Зауважив, що сама по собі ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 року по справі №357/4892/24 не підтверджує винуватості Відповідача у завданні шкоди Позивачу, а слугує лише способом зобов`язання правоохоронних органів провести перевірку даного питання. Результати такої перевірки на даний час невідомі. Наголосив, що матеріали позовної зави не містять належних та допустимих доказів протиправності дій Відповідача та наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями Відповідача та пошкодженням автомобіля марки Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , який належав Позивачу (а.с. 91-103).

07.10.2024 року до канцелярії суду представником відповідача було подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів та їх витребування судом, у якому останній, поряд із іншим, просив суд витребувати у Територіального сервісного центру МВС №3242 належним чином завірену копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 02.03.2024 року №3242/2024/4357420, згідно з яким автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , перереєстровано на іншу фізичну особу (а.с. 133-136).

20.11.2024 року ухвалою суду було витребувано у Територіального сервісного центру МВС №3242 належним чином завірену копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 02.03.2024 року №3242/2024/4357420, згідно з яким автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , перереєстровано на іншу фізичну особу (а.с. 148-149).

02.01.2025 року до канцелярії суду надійшов лист Територіального сервісного центру МВС №3242 про виконання ухвали суду з витребуваними додатками (а.с. 159, 160, 161-162).

20.11.2024 року в судовому засіданні був особисто Відповідач, який позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити (а.с. 143, 148).

20.11.2024 року в судовому засіданні під час розгляду справи по суті у присутності, в тому числі, представника Позивача судом було постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про визнання явки Позивача у судове засідання обов`язковою (а.с. 145). Метою вказаного процесуального рішення була необхідність в особистих показаннях Позивача, як учасника викладених ним у позові подій. Також метою виклику Позивача в судове засідання був можливий допит його як свідка в порядку ст.92 ЦПК України, клопотання про що було заявлено представником Відповідача і проти чого заперечував представник Позивача (а.с. 145). Утім, незважаючи на відповідні роз`яснення, Позивач ані в наступне судове засідання, призначене на 15.01.2025 року, ані в судові засідання 27.02.2025 року, 16.04.2025 року, 29.05.2025 року не з`явився, про причини неявки не повідомив.

15.01.2025 року, 27.02.2025 року та 16.04.2025 року судові засідання відкладалися за клопотаннями представника Позивача (а.с. 164-165, 169, 176-177, 179, 190-191, 195).

29.05.2025 року у судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві. Пояснив суду, що Позивач не укладав договір з Відповідачем, це були відносини в усній формі. Так само не було акту прийому-здачі виконаних робіт. Оплата Відповідачу здійснювалася з криптогаманця дружини Позивача на карту Відповідача. Усі наявні у Позивача докази було надано суду.

29.05.2025 року представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення, аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

2. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

На підтвердження обставин позову Позивачем надано копії наступних документів:

договору купівлі-продажу транспортного засобу №7441/2023/416943 від 21.11.2023 року, відповідно до якого транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «СС», номер кузова (шасі) НОМЕР_3 було продано ОСОБА_6 ОСОБА_1 за 300000,00 гривень (а.с. 10-11);

свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , згідно з яким за ОСОБА_1 з 21.11.2023 року зареєстровано транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «СС», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 12-13);

акту про пожежу від 30.11.2023 року, складений провідним інспектором відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту Штикою Б.Ю. та провідним інспектором відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Очеретяною Н.В. Відповідно до даного документу 30.11.2023 року о 02 год. 29 хв. (час орієнтовний) відбулася пожежа легкового автомобіля, власник ОСОБА_1 . Місце виникнення пожежі моторний відділ. Адреса: Київська область, Білоцерківський район, місто Біла Церква, вулиця Гайок. Пожежу виявлено 30.11.2023 року о 02 год. 29 хв. Повідомлення про пожежу надійшло 30.11.2023 року о 02 год. 30 хв. від громадянина ОСОБА_1 з мобільного телефону (а.с. 14-15);

рахунку № НОМЕР_6 від 12.12.2023 року на оплату послуг виконавця Київського НДЕКЦ МВС, замовник ОСОБА_7 , найменування: проведення експертних досліджень, оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності на замовлення фізичних або юридичних осіб: дослідження автотоварознавчі. Разом до сплати 7269,92 гривень (а.с. 16);

квитанції до платіжної інструкції №43397897 від 14.12.2023 року (а.с. 17);

рахунку №2115/Kyiv23 від 12.12.2023 року на оплату послуг, виконавець нерозбірливо, замовник ОСОБА_7 , найменування: проведення експертних досліджень, оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності на замовлення фізичних або юридичних осіб: дослідження обставин виникнення та розвитку пожеж і дотримання вимог пожежної безпеки. Разом до сплати 18147,80 гривень (а.с. 18);

квитанції до платіжної інструкції №43397934 від 14.12.2023 року (а.с. 19);

сторінок 1 та 14 висновку експертного дослідження від 22.12.2023 року №ЕД-19/111-23/66244-АВ. Відповідно до вказаних документів вартість матеріального збитку, завданого власнику ОСОБА_8 , внаслідок пошкодження автомобіля «Volkswagen СС», реєстраційний номер НОМЕР_7 в результаті пожежі, станом на 30.11.2023 року, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 319077,20 гривень (а.с. 20-21).

сторінок 1 та 25 висновку експертного дослідження від 01.01.2023 року №ЕД-19/111-23/66246-ПТ. Відповідно до вказаних документів осередок пожежі, яка виникла 30.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться в передній частині автомобіля в зоні яка включає в себе моторний відсік. Причина виникнення пожежі, яка виникла 30.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 є розгерметизація (нещільність з`єднання) паливопроводу з паливним насосом та розповсюдженням в об`єм моторного відсіку горючої суміші з подальшим потраплянням її на систему випуску відпрацьованих газів двигуна (впускного тракту від колектора до приймальної труби) та її спалаху (а.с. 22-23);

претензії від 25.03.2024 року від імені ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 та доказів на підтвердження її направлення засобами поштового зв`язку (а.с. 24-27, 28);

ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 року по справі №357/4892/24, якою постановлено зобов`язати уповноважених осіб Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування за заявою адвоката Попель Дмитра Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 від 11.03.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, про що через 24 години з моменту внесення таких відомостей надіслати заявнику витяг з ЄРДР (а.с. 29-32).

У свою чергу, на вимогу суду Територіальним сервісним центром МВС №3242 Відповідачем було надано суду копії реєстраційної картки ТЗ марки «VOLKSWAGEN СС», VIN НОМЕР_3 та договору купівлі-продажу №3242/2024/4357420 (а.с. 160, 161-162). Відповідно до вказаних документів ТЗ марки «VOLKSWAGEN СС», VIN НОМЕР_3 02.03.2024 року було продано Позивачем покупцю ОСОБА_9 за 45000,00 гривень (а.с. 159, 160, 161-162).

Норми процесуального і матеріального права, якими керується суд.

Реалізація принципу змагальності сторін у процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

За правилами ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

А ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правилами ч.1 та п.8, п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У той же час, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Щодо безпосередньо позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для настання деліктної відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України необхідна наявність: а) шкоди; б) протиправної поведінки її заподіювача; в) причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вини останнього.

Висновки суду.

На підтвердження факту завдання Відповідачем майнової шкоди Позивач надав суду копії:

акту про пожежу від 30.11.2023 року, складеного провідним інспектором відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту Штикою Б.Ю. та провідним інспектором відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Очеретяною Н.В.;

сторінок 1 та 14 висновку експертного дослідження від 22.12.2023 року №ЕД-19/111-23/66244-АВ. Відповідно до вказаних документів вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ - ОСОБА_1 , внаслідок пошкодження автомобіля «Volkswagen СС», реєстраційний номер НОМЕР_7 в результаті пожежі, станом на 30.11.2023 року, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 319077,20 гривень (а.с. 20-21).

сторінок 1 та 25 висновку експертного дослідження від 01.01.2023 року №ЕД-19/111-23/66246-ПТ. Відповідно до вказаних документів осередок пожежі, яка виникла 30.11.2023 року в ТЗ Volkswagen СС знаходиться в передній частині автомобіля в зоні яка включає в себе моторний відсік. Причина виникнення пожежі розгерметизація (нещільність з`єднання) паливопроводу з паливним насосом та розповсюдженням в об`єм моторного відсіку горючої суміші з подальшим потраплянням її на систему випуску відпрацьованих газів двигуна (впускного тракту від колектора до приймальної труби) та її спалаху;

претензії від 25.03.2024 року від імені ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 та доказів на підтвердження її направлення засобами поштового зв`язку;

ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 року по справі №357/4892/24, якою постановлено зобов`язати уповноважених осіб Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування за заявою адвоката Попель Д.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 від 11.03.2024 року.

Відомостей щодо актуального стану вказаного кримінального провадження на час розгляду даної справи суду не надано.

Даючи оцінку наявним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їхньому дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Хоча із наданих Позивачем доказів і убачається факт завдання майнової шкоди, відомостей щодо протиправної поведінки Відповідача як її заподіювача, щодо причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою Відповідача як її заподіювача та щодо вини Відповідача вказані докази не містять.

Як зазначалося в описовій частині, незважаючи на визнання явки в судове засідання обов`язковою, Позивач до суду не з`явився жодного разу. Відповідно, суд не отримав його особистих пояснень ані як сторони, ані як свідка за згодою.

Про допит в судовому засіданні інших осіб, як свідків, клопотання також заявлено не було.

На виконання вимог п.п. 3, 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України суд всіляко сприяв Позивачу та надавав можливість довести зазначені ним фактичні обставини, задля чого неодноразово відкладав судові засідання, визнавав його явку до суду обов`язковою, надавав його представнику відповідні роз`яснення. Проте, Позивач такою процесуальною можливістю не скористався.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих суду доказів.

3. Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 254, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 .

Повне судове рішення складено 09.06.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров