Справа № 545/5204/24
Провадження № 2/545/348/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Литвинову В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Полтавський районний суд Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2011 року по справі №2-1788/2011, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договорів купівлі-продажу та побутового підряду, стягнення сплачених сум, стягнення суми за договором позики, неустойки, трьох відсотків річних від простроченої суми та моральної шкоди задоволено. Договір купівлі-продажу та побутового підряду від 25.10.2008 року та від 05.03.2009 року, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3300 грн. сплачених за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 25.10.2008 р.; 185 грн. неустойки (штрафу) сплачених за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 25.10.2008 р.; 1950 грн. сплаченого авансу за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 05.03.2009 р.; 130 грн. неустойки (штрафу) за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 05.03.2009 року; 47,39 грн. за договором позики від 21.11.2008 року; три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 56,80 грн.; вартість неповернутої фурнітури в сумі 181,30 грн.; компенсації завданої моральної шкоди в сумі 5000 грн., сплачені при подачі позовної заяви витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 10970 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень) 49 копійок та судовий збір на користь держави в сумі 188,20 грн.

У зв`язку з невиконанням рішення суду, вона звернулася із заявою до державної виконавчої служби. 18.07.2024 року виконавче провадження було закінчене, у зв`язку з повним фактичним виконанням відповідачем рішення суду. Вказує, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з 24.12.2011 року по 18.07.2024 року. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 35052, 40 грн., сума 3 % річних за користування грошовими коштами складає 4136,40 грн.

Крім того вказала, що затримка у своєчасному виконанні рішення суду щодо відшкодування їй грошових коштів у розмірі 10970,49 грн. завдала їй суттєвої моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, які супроводжувалися почуттям розгубленості, образи та обурення, постійним перебуванням на лікарняному. Вважає, що вказаними діями їй спричинено моральну шкоду у сумі 15000 грн. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області Путрі О.Г. від 07.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 03.03.2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 03.02.2025 року, 03.03.2025 року, 01.04.2025 року, 04.06.2025 року не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (а.с.44,48-50,56,58-60,71-73,82,87-89,90-92).

Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано.

За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.06.2025 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2021 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договорів купівлі-продажу та побутового підряду, стягнення сплачених сум, стягнення суми за договором позики, неустойки, трьох відсотків річних від простроченої суми та моральної шкоди задоволено. Договір купівлі-продажу та побутового підряду від 25.10.2008 року та від 05.03.2009 року, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3300 грн. сплачених за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 25.10.2008 р.; 185 грн. неустойки (штрафу) сплачених за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 25.10.2008 р.; 1950 грн. сплаченого авансу за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 05.03.2009 р.; 130 грн. неустойки (штрафу) за договором купівлі-продажу та побутового підряду від 05.03.2009 року; 47,39 грн. за договором позики від 21.11.2008 року; три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 56,80 грн.; вартість неповернутої фурнітури в сумі 181,30 грн.; компенсації завданої моральної шкоди в сумі 5000 грн., сплачені при подачі позовної заяви витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 10970 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень) 49 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 188 (сто вісімдесят вісім) гривень 20 копійок. (а.с.7-12).

Вищевказане судове рішення перебувало на виконанні Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою головного державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юшкевича Д.А. від 18.07.2024 року, закінчено виконавче провадження № 44514683 з виконання заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області №2-01788/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу та судові витрати в розмірі 10979,49 грн., на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. (а.с.13).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст.ст.524 та 533 ЦК України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18), від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) та від 22 вересня 2020 року у справі №918/631/19 (провадження №12-42гс20).

У постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі №6-771цс15, від висновку в якій не відступала Велика Палата Верховного Суду, зазначено, що за змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Грошове зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 виникло на підставі заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2011 року, яким стягнуто з відповідача на користь позивача загальну суму боргу в розмірі 10970,49 грн.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-01788/11, виданого на підставі вищеозначеного судового рішення закінчено 18.07.2024 року.

Таким чином наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України, та відповідно стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Із долучено до матеріалів справи розрахунку вбачається, що розмір суми інфляційних втрат за період з 24.12.2011 року (з дня набрання чинності рішення суду) по 18.07.2024 року (по дату фактичного виконання грошового зобов`язання) складає 35052,40 грн., 3 % річних складає 4136, 40 грн. (а.с.14-18).

Суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, та встановив, що розрахунок долучений позивачем, є вірним.

Розрахунок 3 % річних, здійснювався за формулою: [Сума боргу] х (3 % / 365 днів) кількість днів прострочення = сума 3 % річних.

Тобто, 10970,49 грн. х 3 % /365 х 4591 = 4136,40 грн.

Розрахунок інфляційних втрат здійснювався на ступним чином.

Індекс інфляції за січень 2012 року становив 100,2 %, за лютий 2012 року 100,2 %, за березень 2012 року 100,3 %, за квітень 2012 року 100,0 %,за травень 2012 року 99,7 %, за червень 2012 року 99,7 %,за липень 2012 року 99,8 %, за серпень 2012 року 99,7 %,за вересень 2012 року 100,1 %, за жовтень 2012 року 100 %, за листопад 2012 року 99,9 %, за грудень 2012 року 100,2 %, за січень 2013 року 100,2 %, за лютий 2013 року 99,9 %, за березень 2013 року 100 %, за квітень 2013 року 100%, за травень 2013 року 100,1 %, за червень 2013 року 100,0 %, за липень 2013 року 99,9 %, за серпень 2013 року 99,3 %, за вересень 2013 року 100,0 %, за жовтень 2013 року 100,4 %, за листопад 2013 року 100,2 %, за грудень 2013 року 100,5 %, за січень 2014 року 100,2 %, за лютий 2014 року 100,6 %, за березень 2014 року 102,2 %, за квітень 2014 року 103,3 %, за травень 2014 року 103,8 %, за червень 2014 року 101,0 %, за липень 2014 року 100,4 %,за серпень 2014 року 100,8 %,за вересень 2014 року 102,9 %, за жовтень 2014 року 102,4 %, за листопад 2014 року 101,9 %, за грудень 2014 року 103,0 %, за січень 2015 року 103,1 %,за лютий 2015 року 105,3 %, за березень 2015 року 110,8 %, за квітень 2015 року 114,0 %,за травень 2015 року 102,2 %, за червень 2015 року 100,4 %,за липень 2015 року 99,0 %, за серпень 2015 року 99,2 %, за вересень 2015 року 102,3 %, за жовтень 2015 року 98,7 %, за листопад 2015 року 102,0 %, за грудень 2015 року 100,7 %, за січень 2016 року 100,9 %, за лютий 2016 року 99,6 %, за березень 2016 року 101,0 %, за квітень 2016 року 103,5 %, за травень 2016 року 100,1 %, за червень 2016 року 99,8 %, за липень 2016 року 99,9 %, за серпень 2016 року 99,7 %, за вересень 2016 року 101,8 %, за жовтень 2016 року 102,8 %, за листопад 2016 року 101,8 %, за грудень 2016 року 100,9 %, за січень 2017 року 101,1 %, за лютий 2017 року 101,0 %, за березень 2017 року 101,8 %, за квітень 2017 року 100,9 %, за травень 2017 року 101,3 %,за червень 2017 року 101,6 %, за липень 2017 року 100,2 %, за серпень 2017 року 99,9 %,за вересень 2017 року 102,0 %, за жовтень 2017 року 101,2 %, за листопад 2017 року 100,9 %, за грудень 2017 року 101,0 %, за січень 2018 року 101,5 %, за лютий 2018 року 100,9 %, за березень 2018 року 101,1 %, за квітень 2018 року 100,8 %, за травень 2018 року 100,0 %, за червень 2018 року 100,0 %,за липень 2018 року 99,3 %, за серпень 2018 року 100,0 %, за вересень 2018 року 101,9 %, за жовтень 2018 року 101,7 %, за листопад 2018 року 101,4 %, за грудень 2018 року 100,8 %, за січень 2019 року 101,0 %, за лютий 2019 року 100,5 %, за березень 2019 року 100,9 %, за квітень 2019 року 101,0 %, за травень 2019 року 100,7 %,за червень 2019 року 99,5 %, за липень 2019 року 99,4 %, за серпень 2019 року 99,7 %,за вересень 2019 року 100,7 %, за жовтень 2019 року 100,7 %, за листопад 2019 року 100,1 %, за грудень 2019 року 99,8 %, за січень 2020 року 100,2 %, за лютий 2020 року 99,7 %, за березень 2020 року 100,8 %, за квітень 2020 року 100,8 %, за травень 2020 року 100,3 %, за червень 2020 року 100,2 %, за липень 2020 року 99,4 %, за серпень 2020 року 99,8 %, за вересень 2020 року 100,5 %, за жовтень 2020 року 101,0 %, за листопад 2020 року 101,3 %, за грудень 2020 року 100,9 %, за січень 2021 року 101,3 %, за лютий 2021 101,0 %, за березень 2021 року 101,7 %, за квітень 2021 року 100,7 %, за травень 2021 року 101,3 %, за червень 2021 року 100,2 %, за липень 2021 року 100, 1 %, за серпень 2021 року 99,8 %, за вересень 2021 року 101,2 %, за жовтень 2021 року 100,9 %, за листопад 2021 року 100,8 %, за грудень 2021 року 100,6 %, за січень 2022 року 10,3 %, за лютий 2022 року 101,6 %, за березень 2022 року 104,5 %, за квітень 2022 року 103,1 %, за травень 2022 року 102,7 %, за червень 2022 року 103,1 %, за липень 2022 року 100,7 %, за серпень 2022 року 101,1 %, 2022 року 100,7 %, за грудень 2022 року 100,7 %, за січень 2023 року 100,8 %, за лютий 2023 року 100,7 %, за березень 2023 року 101,5 %, за квітень 2023 року 100,2 %, за травень 2023 року 100,5 %, за червень 2023 року 100,8 %, за липень 2023 року 99,4 %, за серпень 2023 року 98,6 %, за вересень 2023 року 100,5 %, за жовтень 2023 року 100,8 %, за листопад 2023 року 100,5 %, за грудень 2023 року 100,7 %, за січень 2024 року 100,4 %, за лютий 2024 року 100,3 %, за березень 2024 року 100,5 %, за квітень 2024 року 100,2 %, за травень 2024 року 100,6 %, за червень 2024 року 102,2 %, за липень 2024 року 100,0 %.

Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за відповідний період.

Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х процент інфляції - сума боргу.

Отже, сукупний індекс інфляції за період з 24.12.2011 року (з дня набрання чинності рішення суду) по 18.07.2024 року (по дату фактичного виконання грошового зобов`язання) становить 35 052, 40 грн. (10970, 49 грн. х 4,195154 10970,49 = 35052,40 грн.).

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов`язання, з огляду на положення ст. 625 ЦК України з останнього на користь позивача слід стягнути 35052,40 грн. - інфляційних втрат та 4136,40 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 24.12.2011 року по 18.07.2024 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 15 000 грн., суд приходить до наступного висновку.

Так позивач вказує, що завдана їй моральна шкода завдана діями відповідача полягала у душевних стражданнях, які супроводжувалися почуттями розгубленості, образи та обурення, постійним перебуванням на лікарняному,довготривалим невиконанням рішення суду. Також через протиправну поведінку відповідача їй були спричинені страждання, що потягло за собою тривалу зміну усталеного способу і ритму життя.

Згідно ч. 2-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ст.1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 20.09.2018 року у справі №686/23731/15-ц зроблено правовий висновок, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

У пункті 5 своєї Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого позивач при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для справи.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи тривалість невиплати коштів, розмір заборгованості, душевні страждання, які зазнала позивач у зв`язку з цим, суд дійшов висновку про те, що 2000 грн. є достатньою та справедливою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з відповідним позовом на підставі п.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки вона є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Враховуючи, що позовна вимога про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат задоволена повністю, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

За позовну вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди, підлягає стягнення з відповідача на користь держави в розмірі 157,45 грн. (1211,20 грн. х 13 % : 100%), оскільки вона задоволена на 13% (2000 х 100% : 15 000 = 13%).

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-265, 280-282, 352 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) інфляційні втрати у сумі 35052,40 грн. та 3% річних у сумі 4136,40 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., а всього 41 188,80 грн. (сорок одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1368,65 грн. (одна тисяча триста шістдесят вісім гривень шістдесят п`ять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії;

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного судуна протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г.Путря