Справа № 286/2573/15-ц
У Х В А Л А

03.06.2025 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А.Л.,

із секретарем Максимець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галагуз Дарина Миколаївна, про визнання незаконними дій державного виконавця та зобов`язання скасувати постанову про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галагуз Д. М., звернувся із скаргою до суду та просить поновити йому строк для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кожан О.В. від 19.02.2025 про накладення штрафу; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кожан О.В. при винесенні постанови від 19.02.2025 в рамках виконавчого провадження №55018342 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 46341 грн. 37 коп. та скасувати постанову старшого державного виконавця Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кожан О.В. від 19.02.2025, винесену в рамках виконавчого провадження №55018342 про накладення на нього - ОСОБА_1 штрафу в розмірі 46341 грн. 37 коп., мотивуючи тим, що згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 04.11.2015 з нього на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою від 27.10.2017 було відкрито виконавче провадження №55018342 за виконавчим листом по вказаному рішенню.

У нього виникали деякі проблеми зі сплатою аліментів, оскільки він не міг знайти постійної роботи і сплачувати щомісячно відповідні платежі.

06.10.2023 він звернувся до Овруцького ВДВС із заявою про долучення до матеріалів виконавчого провадження довідок про його доходи та просив надати довідку-розрахунок заборгованості по аліментах, яку отримав лише на початку грудня 2024 року.

17.12.2024 він сплатив вказану у розрахунку заборгованість в розмірі 92 682 грн. 74 коп. і подав копію відповідної квитанції до виконавчої служби 26.12.2024.

28.02.2025 він поштою отримав лист з Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області, в якому містилася постанова про накладення на нього штрафу від 19.02.2025. Згідно вказаної постанови старший державний виконавець Кожан О. В. наклала на нього штраф в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів 46 341 грн. 37 коп. на користь стягувачки ОСОБА_2 , керуючись п.3 ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Він категорично заперечує з приводу законності накладення на нього державним виконавцем штрафу постановою від 19.02.2025, оскільки, отримавши розрахунок заборгованості він не оспорював його і сплатив всю нараховану суму, так як розумів, що ці кошти йдуть на утримання сина і сперечатися з приводу нарахування боргу за окремі щомісячні платежі не став. Натомість більше як через місяць після сплати заборгованості він отримав постанову державного виконавця про накладення на нього штрафу у зв`язку з наявністю боргу, якого на момент винесення постанови від 19.02.2025 не було.

Оскаржувана постанова містить вказівку на те, що станом на 01.12.2024 сукупний розмір заборгованості становить 46 341 грн. 37 коп., що начебто перевищує заборгованість за три роки, тому виконавець виносить постанову про накладення штрафу у розмірі 50% від сукупної заборгованості зі сплати аліментів. З якого часу та яким чином розрахована так звана заборгованість, не відомо.

До постанови про накладення штрафу не було долучено будь-якого розрахунку боргу, виходячи з якого були б наявні підстави для накладення 50-відсоткового штрафу відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень. Він вважає дії старшого державного виконавця Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області по винесенню постанови від 19.02.2025 про накладення на нього штрафу незаконними, а тому остання підлягає скасуванню.

Овруцьким відділом ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було надано заперечення на скаргу, в якому останнє просить в задоволенні скарги відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів 02.05.2018 державним виконавцем винесено вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, але 07.06.2018 вищезгадані обмеження було скасовано у зв`язку з погашенням заборгованості по аліментах.

Після чого, протягом наступних років ОСОБА_1 знову було накопичено заборгованість, що сукупно перевищувала суму відповідних платежів за чотири місяці, тому 26.01.2023 державним виконавцем повторно винесено вмотивовані постанови про встановлення тимчасових обмежень боржника, які 26.01.2023 було надіслано боржникові до відома простою кореспонденцією, оскільки відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п. п.1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Заборгованість по аліментах ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 станом на 01.12.2024 становила 92 682 грн. 74 коп., яку боржником сплачено 17.12.2024 на депозитний рахунок відділу та державним виконавцем перераховано стягувачу.

Оскільки, сукупний розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів перевищив 3 роки, 19.02.2025 державним виконавцем цілком правомірно у відповідності до ст. ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу відносно боржника в розмірі 50% від суми заборгованості, тобто 46341,37 грн.. Отже, з моменту відкриття виконавчого провадження 27.10.2017 та станом на дату винесення оскаржуваної постанови - 19.02.2025 пройшло більше трьох років, відтак у державного виконавця були всі законні підстави застосувати до боржника штраф.

Слід зазначити, що граничних термінів винесення постанови про накладення штрафів законом не визначено. Дана постанова виноситься державним виконавцем за фактичною наявністю заборгованості по аліментах, що у сукупності перевищує розміри визначені ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо неотримання довідки-розрахунку боржником, повідомляє, що на заяву, що надходила на адресу відділу 06.10.2023, боржникові поштою надіслано відповідь 20.10.2023.

06.12.2024 довідку-розрахунок було наручно надано сестрі боржника, оскільки боржник до відділу не з`являвся та сплатою аліментів не цікавився, і лише 17.12.2024 сплачено заборгованість по аліментах, тобто вже після отримання довідки-розрахунку.

Отже, з вищевикладеного зрозуміло, що боржникові відомо про суму заборгованості по аліментах.

Також зазначено, що при винесенні постанови про накладення штрафу державним виконавцем допущено описку. В резолютивній частині постанови малося на увазі, що штраф складає 46341,37 грн..У наданому боржникові розрахунку, чітко вбачається сума заборгованості, яку відповідно боржником було сплачено і відповідно до неї нараховано штраф в розмірі 50 відсотків .

19.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 9268,27 грн., оскільки відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Заявник (боржник), його представник та заінтересована особа (стягувач) про причини неявки не повідомили, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Овруцький відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслав лист, в якому просить справу слухати без участі представника відділу.

В минулому судовому засіданні представник заявника (боржника) вимоги скарги підтримала, з підстав зазначених у ній. Державний виконавець Кожан О.В. щодо задоволення скарги заперечила, з підстав наведених в запереченні.

Начальник Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталія Саранчук надала лист-заяву, в якій просить справу слухати без участі представника відділу.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника (боржника) та державного виконавця, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копії постанови старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кожан О. В. про накладення штрафу від 19.02.2025 вбачається, що державним виконавцем постановлено накласти на боржника ОСОБА_1 штраф на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі 46 341 грн. 37 коп., в зв`язку з тим, що згідно довідки розрахунку станом на 01.12.2024 сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів перевищує суму відповідних платежів за три роки та складає 46 341 грн. 37 коп.. Згідно п. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а. с. 53).

Копія роздруківки із сайту «Укрпошта» від 06.03.2025 з відміткою «вручено одержувачу» підтверджує факт отримання вищевказаної постанови боржником ОСОБА_1 28.02.2025 (а.с.54,75). Вказана обставина підтверджується і копією конверту (а.с.74 зворот). Скаргу на дії державного виконавця представником заявника (боржника) ОСОБА_4 на адресу суду направлено 07.03.2025, про що свідчить штамп на конверті «Укрпошта» (а.с. 57), відповідно з огляду на положення ст. 449 ЦПК України строк звернення до суду боржником не пропущено .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець визначив, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.2 ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

В ч. 13 ст.71 вказаного Закону закріплено, що довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч. 14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Статтю 71 Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено частиною чотирнадцятою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання».

Тобто, саме нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 3.07.2018 № 2475-VIII, який набрав чинності 28.08.2018, було посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, додано до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ч. 14, якою запроваджено нарахування штрафів за наявності заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 № 5-р(I)/2019 «у справі за конституційними скаргами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 2, 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28.01.2016 № 955-VIII зі змінами» зроблено висновок про те, що за змістом ч. 1 ст. 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування. При цьому не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акта щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акта в часі).

Відповідно до п. 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 у «справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)» в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно- правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, особа має нести відповідальність за діяння на підставі закону, що був чинним на час його вчинення, крім випадків, коли новий закон пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинення такого діяння.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неправомірність застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів закріплений також в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.02.2017 у справі № 6-2705цс16, підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Аналіз вказаних правових норм вказує на закріплення обов`язку державного виконавця щодо винесення мотивованих постанов, зокрема і про накладення на боржника штрафу в разі наявності заборгованості зі сплати аліментів саме з серпня 2018 року і почергово.

27.10.2017 державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кожан О. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №286/2573/15-ц від 14.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.07.2015 і до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а. с. 44).

06.10.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою на ім`я начальника Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Саранчук Н. А. в якій просив приєднати до матеріалів виконавчого провадження довідки про його доходи, а також просив здійснити перерахунок до 10.10.2023 для погашення заборгованості та надати довідку (а. с. 45).

З довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 за виконавчим листом №286/2573/15-ц, виданим Овруцьким районним судом 14.09.2017, наданої 06.12.2024 за №60907 Овруцьким відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що аліменти по вказаному виконавчому листу відповідач не сплачував в повному обсязі, внаслідок чого станом на листопад 2024 року утворилась заборгованість в загальній сумі 92 682 грн. 74 коп. (а. с. 46-51).

Копія квитанції «ПриватБанк» від 17.12.2024 підтверджує факт погашення заборгованості ОСОБА_1 по аліментах в сумі 92 682 грн. 74 коп.. Отримувач коштів: Овруцький відділ ДВС у Коростенському районі (а. с. 52).

26.12.2024 ОСОБА_1 знову звернувся з заявою на ім`я начальника Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Саранчук Н. А. в якій просив виключити його зі списків боржників по сплаті аліментів та зняти з нього обмеження у зв`язку зі сплатою всієї суми заборгованості у розмірі 92 682 грн. 74 коп., а також перерахувати вищевказану суму на рахунок ОСОБА_5 , так як станом на 25.12.2024 кошти вона не отримала (а. с. 52 (зворот)).

Відтак, оцінюючи дані правовідносини та аналізуючи правові норми, що їх регулюють, суд відмічає що з серпня 2018 року, коли державному виконавцю було надано повноваження нараховувати штрафи за наявності заборгованості зі сплати аліментів, до дня винесення постанови від 19.02.2025 пройшло більше шести років. При цьому ніяких дій щодо накладення штрафу на боржника за прострочення сплати аліментів за один рік чи за два роки виконавець не вживав. Поряд з цим, слід звернути увагу на закріплення законодавцем в ч. 13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» строку дії довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів (її дійсність) - протягом одного місяця з дня її видачі.

Таким чином, державний виконавець затягнув застосування заходів примусу, строк дії довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів закінчився 06.01.2025, заборгованість по сплаті аліментів станом на момент винесення постанови про накладення штрафу 19.02.2025 у боржника була відсутня, а тому суд приходить до висновку про неправомірність притягнення боржника до відповідальності та про наявність правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кожан О.В. при винесенні постанови від 19.02.2025 у виконавчому провадженні №55018342 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 46341 грн. 37 коп..

Скасувати постанову старшого державного виконавця Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кожан О.В. від 19.02.2025, винесену у виконавчому провадженні №55018342 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 46341 грн. 37 коп.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя А. Л. Гришковець

Повний текст ухвали виготовлено 05.06.2025.