Справа № 758/234/24
Провадження 2др/758/83/25
Провадження 2др/758/92/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Оболонської Ю.С.,

за участю: представника позивача - Самарець А.М.,

представника відповідача - Глухова В.В.,

третьої особи - ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві заяву представників відповідача 1 - Глухова В.В. та адвоката Молявка О.М. про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», треті особи: ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 , Служба у справах дітей сім`ї Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2025 р. до Подільського районного суду міста Києва надійшла заява представника відповідача 1 - Глухова В.В., в якій просив прийняти заяву та постановити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», треті особи: ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 , Служба у справах дітей сім`ї Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії.

25.04.2025 р. до Подільського районного суду міста Києва надійшла заява представника відповідача 1 - адвоката Молявка О.М. щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», треті особи: ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 , Служба у справах дітей сім`ї Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії, про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом його позовної заяви.

Заява обґрунтована тим, що 16.04.2025 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», треті особи: ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 , Служба у справах дітей сім`ї Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду, проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати.

В квітні 2025 р. представником позивача - адвокатом Самарець А.М., через підсистему «Електронний суд», подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить відмовити стороні відповідача у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Мотивуючи тим, що стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,0 грн є завищеною сумую. 12.11.2024 р. згідно з інформації Єдиного реєстру адвокатів, у адвоката Бевз В.В. за її заявою було зупинено право на зайняття адвокатською діяльністю згідно п.1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вся допомога адвоката Бевз В.В. у даній справі складалася в написанні однієї заяви про відкладення засідання від 09.07.2024 р. Глухов В.В. в справі приймав участь на підставі нотаріальної довіреності від 12.08.2024 р. Відомості в Єдиному реєстрі адвокатів про нього відсутні. Отже він не є адвокатом та немає права на надання професійної ї правничої допомоги. Якщо ОСОБА_4. сплатила винагороду Глухову В.В. за участь у цій справі, то це не підпадає під витрати на професійну правничу допомогу адвоката та відшкодуванні не підлягає. Зазначає, що заяву про залишення позову без розгляду представником було подано у зв`язку з тим, що спір в межах заявлених позовних вимог був вичерпаний за час проходження даної справи в суді, а у залученні ОСОБА_1 , яка стала співвласником спірної квартири вже не тільки після відкриття провадження, а й після першого судового засідання (тобто змінився склад спів власників квартири), у якості відповідача та, як наслідок, зміни позовних вимог судом було відмовлено в судовому засіданні 11.03.2025 р. При цьому така заява була подана також максимально без зволікань ще у квітні 2024 р., як тільки було отримано відповідні документи. Таким чином відсутні підстави для компенсацію відповідачу можливих здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки будь-які дії з боку позивача в даному провадженні були відсутні.

В квітні 2025 р. представником позивача - адвокатом Самарець А.М., через підсистему «Електронний суд», подано додаткові пояснення у справі, в яких просить відмовити стороні відповідача у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ні адвокат Молявко О.М., ні будь який інший адвокат АО «Апостеріорі» не приймав участь у даній справі під час основного провадження. Як видно з Договору про надання правничих послуг від 20.02.2024 р. додаткової угоди № 1 до цього Договору та акту виконаних робіт, сторони домовились про надання ОСОБА_4 великого обсягу робіт, без конкретизації справ, за 20000,00 грн, та що весь цей обсяг робіт станом на 17.04.2025 р. виконаний. В тої же час, згідно інформації з веб-сайту "Судова влада України" в період з 20.02.2024 р. по 17.04.2025 р. в провадженні тільки Подільського райсуду м.Києва перебувало/перебуває 4 (чотири) цивільних справи, де ОСОБА_4 є стороною у справі. При цьому, якщо уважно прочитати умови Договору, то слід звернути увагу на те, що його предметом є, зокрема: надання правничої допомоги замовникові щодо надання консультація підготовки проектів процесуальних документів, представництва та захисту інтересів замовника перед третіми особами; надання правничої допомоги замовникові в рамках кримінального провадження; надання правничої допомоги Замовникові під час проведення будь-яким слідчих дій, в тому числі обшуків, виїмок, тощо; представництво інтересів замовника в усіх судових інстанціях (прим, в т.ч. і господарських, адміністративних та цивільних справах); представляти інтереси замовника та здійснювати захист його прав в усіх державних, правоохоронних органах - органах поліції, прокуратури міграційної служби, антикорупційних органах, фіскальної служби, органа: Служби безпеки України, митної служби, ІНФОРМАЦІЯ_1, ПФУ, органах виконавчої служби, нотаріату, органах місцевого самоврядування та підрозділам поштових організаціях будь-якої форми власності, тощо; інші види робіт за погодженням стрій та в межах компетенції адвоката. За весь цей об`єм робіт Додатковою угодою №1 передбачено послуги АС "Апостеріорі" коштують для ОСОБА_4 20 000,0 грн. Згідно акту виконаних робіт від 17.04.2025 р. виконавець у повному обсязі виконав умови договору, тобто, надав усі послуги, передбачені Розділом І "Предмет договору". За таких умов відповідач мав надати відомості, скільки з заявленої суми (20000,0 грн) припало на надання правничої допомоги саме в цій справі, а саме: за написання заяви про винесення додаткового рішення від 17.04.2024 р. 20 000,00 грн., за написання даної заяви є явно завищеною, невиправданою сумою, їй ціна не більше 100,00 (ста) грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином відсутні підстави для компенсацію відповідачу можливих здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки будь-які дії з боку позивача в даному провадженні були відсутні.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні заяви підтримав, просив задовільнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо заяв про ухвалення додаткового рішення з підстав викладених у запереченнях та додаткових поясненнях.

Третя особа-1 в судовому засіданні заперечувала щодо заяв про ухвалення додаткового рішення.

Інші учасники справи, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2025 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», треті особи: ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 , Служба у справах дітей сім`ї Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Інших питань даною ухвалою не вирішувалось.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №757/60277/18-ц.

У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), зазначає, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява №18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява №49684/99).

Як вбачається з матеріалів справи, що при зверненні з даним позовом до суду відповідачем -1 ОСОБА_4 укладено з АО «Апостеріорі» в особі адвоката Молявко О.М. договір про надання правової допомоги від 20.02.2024 року, відповідно до умов якого адвокат взяла на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правову допомогу з метою захисту і представництва прав та законних інтересів замовника та додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги від 20.02.2024 р., в якій сторони домовились, що послуга за даним договором вони оцінюють у 20 000,0 грн. Крім того, долучено до матеріалів справи Акт виконаних робіт від 17.04.2025 р. до договору про надання правової допомоги від 20.02.2024 року, підписаний сторонами Договору, згідно яких визначено вартість юридичних послуг запланованих та виконаних адвокатом на загальну суму 20 000,0 грн.

Так, ч.2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з інформації Єдиного реєстру адвокатів, у адвоката Бевз В.В. за її заявою було зупинено право на зайняття адвокатською діяльністю, згідно п.1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Глухов В.В. в справі приймав участь на підставі нотаріальної довіреності від 12.08.2024 р., відомості в Єдиному реєстрі адвокатів про нього відсутні, отже він не є адвокатом та немає права на надання професійної ї правничої допомоги, крім того адвокат Молявко О.М., ні будь який інший адвокат АО «Апостеріорі» не приймав участь у даній справі під час основного провадження.

Разом з тим, що разом представником відповідача Глуховим В.В. з першою заявою не надано суду обґрунтований розрахунок суми витрат, детальний опис виконаних робіт, понесених на правову допомогу, як не надано доказів оплати зазначеної суми, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної заяви. Таким чином, у задоволенні заяви представника відповідача 1 - Глухова В.В. про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.

Крім того, представником відповідача - адвокатом Молявко О.М. поданий Акт виконаних робіт від 17.04.2025 р. до договору про надання правової допомоги від 20.02.2024 року, згідно якого визначено вартість юридичних послуг запланованих та виконаних адвокатом на загальну суму 20 000,0 грн., однак не поданий детальний розрахунок виконаних робіт. Таким чином, у задоволенні заяви представника відповідача 1 - адвоката Молявко О.М. про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19 лютого 2020 року справа №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).

Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12- 171 rc І9).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення за заявою представника відповідача 1 - Глухова В.В. та заявою представника відповідача 1 - адвоката Молявко О.М., щодо стягнення витрат по оплаті правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 81, 259, 263, 264, 265, 270 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача 1 - Глухова В.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/234/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», треті особи: ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 , Служба у справах дітей сім`ї Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії.

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача 1 - адвоката Молявко О.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/234/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», треті особи: ОСОБА_1 , яка діє як законний представник дитини ОСОБА_2 , Служба у справах дітей сім`ї Подільської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова