КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/6561/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9205/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Ковбеля М.М.,-

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила стягнути з ОСОБА_3 завдану моральну шкоду у розмірі 150 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув батько ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 зазначає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини ОСОБА_3 , за фактом настання даної події внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 року у задоволенні названого позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постановою Верхового Суду від 19 лютого 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до смерті батька ОСОБА_2 .

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що згідно копії довідки від 10 серпня 2021 року

№ 740аз/41/12/-2021 № 262480 на автодорозі Р-47-02 під?їзд до Малої Каховки, 3 км 100 м, 22 липня 2021 року о 01:24 год сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus» GX460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , і пішоходів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які загинули на місці.

Щодо вказаної події 22 липня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348.

Відповідно до довідки від 22 липня 2021 року, причиною смерті ОСОБА_5 є наїзд автомобіля.

22 липня 2021 року слідчим СВ ВП № 1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області вручено ОСОБА_3 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 286-1 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що спричинило загибель кількох осіб).

Згідно копії свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначила, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню моральна шкода, завдана смертю ОСОБА_5 .

Внаслідок загибелі батька, ОСОБА_2 завдано непоправної моральної шкоди, яку позивач оцінює у 150 000 грн 00 коп.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала

у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За ч. ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Так, у довідці від 22 липня 2021 року зазначено причину смерті ОСОБА_5 - пішохід на якого наїхала автівка.

Згідно копії довідки від 10 серпня 2021 року

№ 740аз/41/12/-2021 № 262480, на автодорозі Р-47-02 під?їзд до Малої Каховки, 3 км 100 м, 22 липня 2021 року о 01:24 год сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lexus» GX460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , і пішоходів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які загинули на місці.

ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 286-1 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що спричинило загибель кількох осіб).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшло висновку щодо наявності правових підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності з відшкодування моральної шкоди, завданої сину загиблого ОСОБА_5 .

Так, експлуатація транспортного засобу є діяльністю, що пов`язана із підвищеним ризиком завдання шкоди іншим учасникам дорожнього руху. Водій автомобіля, розпочинаючи експлуатацію такого джерела підвищеної небезпеки, тим самим приймає на себе усі ризики, пов`язані зі здійсненням такої діяльності, а отже, зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану його власними діями, навіть за відсутності вини у настанні негативних наслідків.

Висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відсутністю підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення є помилковим, оскільки обов`язок відшкодувати завдану шкоду, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача незалежно від наявності вини.

Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування завданої ОСОБА_2 моральної шкоди,

пов`язаної з глибокими емоційними переживаннями та моральними стражданнями через передчасну смерть батька.

Так, розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року у справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 336/10216/21 (провадження № 61-73св23).

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня

2022 року у справі № 477/874/19, провадження № 14-24цс21).

Відтак, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною,

а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи й доведеності позову.

Враховуючи характер спірних правовідносин, підстави для відшкодування моральної шкоди, глибину моральних страждань, завданих сину у зв`язку зі смертю батька, колегія суддів вважає обгрунтованою вимогу ОСОБА_1 про стягнення 150 000 грн 00 коп. з ОСОБА_3 .

При визначені розміру відшкодування апеляційним судом враховано принципи розумності, пропорційності та справедливості.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки позивачем доведено та обгрунтовано підстави для одержання грошової компенсації за завдану моральну шкоду, внаслідок дій ОСОБА_3 .

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 19 липня 2023 року ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 250 грн 00 коп.; судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 375 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду внаслідок джерела підвищеної небезпеки у розмірі 150 000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 250 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 375 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 09 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко