Справа № 682/487/25
Провадження № 2/682/439/2025
06 червня 2025 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/487/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за прострочення виконання зобов`язання,
До Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за прострочення виконання зобов`язання.
Ухвалою від 02.04.2025 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.04.2025.
28.04.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до суду.
06.06.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились.
Позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавав, відзив на позов не подано.
Враховуючи наведені обставини ухвалою суду від 06.06.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вказане рішення суду перебувало на примусовому виконанні в Славутському відділі державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Постановою від 30.12.2022 у ВП № 69951880 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 6).
Таким чином, вказане рішення суду по даний час відповідачем не виконане.
З викладених підстав, здійснивши аналіз ст.ст. 599, 600, 604608 ЦК України, суд дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто 3% річних та інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов`язання боржником, а тому при вирішенні даного спору є підстави для застосування до відповідача (боржника) положень вказаної норми права.
Так, в розумінні правових норм чинного цивільного законодавства, а зокрема положень ст. 625 ЦК України, 3% річних та інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому вони повинні нараховуватися на суму основного боргу, який мав місце між сторонами до ухвалення рішення судом.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).
Відповідно до постанов Верховного Суду від 11 травня 2018 року у справі № 914/1487/17, від 20 червня 2018 року у справі № 905/2135/17 кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Отже, якщо судове рішення про стягнення коштів, в тому числі судових витрат, фактично не виконано, стягувач вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.
Отже, позивачем наведено обґрунтований розрахунок заборгованості, а саме:
Індекс інфляції в Україні з 1 січня 2022 року по січня 2023 року становив 126,6 %.
Індекс інфляції в Україні з 1 січня 2023 року по 1січня 2024 року становив 105,1 %.
Індекс інфляції в Україні з 1 січня 2024 року по 1 січня 2025 року становив 112,0 %. (1,266 x 1,051 x 1,12= 1,49)
Всього за період з 1 січня 2022 року по 1 січня 2025 року інфляція в Україні склала 149,00%.
Альтернативного розрахунку відповідачем до суду не надано.
За таких обставин, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.
При зверненні до суду із позовом позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 . 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Тому судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, ЦК України, ст.ст. 12, 14, 76, 81, 141, 247, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання, що становить 4230 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 )
Відповідач: ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 )
Повний текст рішення складено: 06.06.2025.
Суддя Мотонок Т. Я.