2-2646/11
6/465/150/25
У Х В А Л А

судового засідання

04.06.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Гулієвої М. І.

за учасю секретаря судового засідання Лондар А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2- 2646/11 за позовом ПАТ КБ "Надра до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №2-2646/11 за позовом ПАТ КБ "Надра до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представник заявника звернувся із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому листі №2646/11 Франківського районного суду м. Львова від 08.02.2013 р. у справі №2646/11, а саме замінити ВАТ «КБ «Надра» на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ); Видати дублікат виконавчого листа Франківського районного суду м. Львова від 08.02.2013 р. у справі №2646/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 2 781 249,15 гривень заборгованості та 1730,00 гривень судових витрат, а всього 2 782 979,15 гривень.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 08.02.2013 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист у справі №2646/11 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №39/мб-38 від 16.07.2007 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» в розмірі 2 782 979,15 гривень. 18.11.2020 року Франківським районним судом м. Львова постановлено ухвалу у справі №2-2646/11, якою замінено сторону виконавчого провадження №57987650, а саме Стягувача - ПАТ КБ«Надра» замінено на ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН». 04.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем, винесено постанову про повернення виконавчого документу Стягувачу, на підставі якої виконавчий лист було повернуто Стягувачу ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН». Проте 20.08.2020 р. між ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги №16 В, згідно з умовами якого права вимоги до Позичальника ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими КД № 39/МБ-38 від 16.07.2007 року, перейшло до ОСОБА_1 . Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії. 09 березня 2025 року Заявник - ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» із заявою щодо надіслання оригіналу виконавчого листа №2646/11 від 08.02.2013 року до нового Стягувача. 28 березня 2025 року ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» надало відповідь, з якої вбачається, що виконавчі листи були повернуті приватним виконавцем на первісну адресу Стягувача - АДРЕСА_2 . Проте з 29.06.2021 року ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» офіційно змінило своє місцезнаходження на нову адресу м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8. Станом на 28.03.2025 року у ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» відсутня інформація щодо місцезнаходження виконавчого листа у справі №2646/11, відтак вважає його втраченим.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому, в матеріалах справи міститься заява представника заявника, у якій він заявлені вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, а також здійснювати розгляд справи без його участі.

За нормою ч. 3 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та справи 2-2646/11, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Що стосується заявлених вимог про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд зазначає наступне.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.07.2012 р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра 2781249,15 грн. заборгованості та 1730 грн. судових витрат, а всього 2782979,15 грн.

08.02.2013 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист у справі №2646/11 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №39/мб-38 від 16.07.2007 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра».

31.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57987650, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості в розмірі 2 782 979,15 гривень.

17.07.2020 ПАТ «Комерційний банк «Надра», ліквідація якого здійснюється на підставі Постанови Правління НБУ №356 від 0405.15 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра»" та ТОВ"ФК "Дніпрофінансгруп" відповідно до результатів електронних торгів, оформлених Протоколом електронного аукціону від 22.05.2020, уклали Договір про відступлення права вимоги, згідно якого право вимоги до ОСОБА_2 перейшло до ТОВ"ФК "Дніпрофінансгруп" .

17.07.2020 між ТОВ"ФК "Дніпрофінансгруп" та ТОВ«ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно якого право вимоги до ОСОБА_2 перейшло до ТОВ«ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

18.11.2020 року Франківським районним судом м. Львова постановлено ухвалу у справі №2-2646/11, якою замінено сторону виконавчого провадження №57987650, а саме Стягувача - ПАТ КБ«Надра» замінено на ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

14.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №57987650 (додається), якою замінено Стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ КБ«Надра» на ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

04.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем винесено постанову про повернення виконавчого документу Стягувачу , на підставі якої виконавчий лист було повернуто Стягувачу ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», у зв"язку з нездійсненням стягувачем авансування витрат виконавчого провадження. Виконавчий документ може бути повторно пред"явлений до виконання в строк до 04.01.2026.

20.08.2020 р. між ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги №16 В, згідно з умовами якого права вимоги до Позичальника ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими КД № 39/МБ-38 від 16.07.2007 року, перейшло до ОСОБА_1 .

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України)

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

При цьому, відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.

За нормою ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч. 2 ст. 442 ЦПК України та що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України, а саме- положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Норма ч.5 ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні і підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21) (провадження № 12-42гс22).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22) виснувала про відсутність підстав для відступу від своїх висновків у постанові від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) щодо можливості відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами не тільки на користь фінансових установ, але й фізичних осіб лише за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває в процедурі ліквідації.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором про відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає положенням ст ст. 512, 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України.

Отже, враховуючи те, що ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» відступило ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла на себе право грошової вимоги за кредитним договором №39/мб-38 від 16.07.2007, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених вимог про видачу дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, 08.02.2013 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист у справі №2646/11 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №39/мб-38 від 16.07.2007 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра».

20.08.2020 р. між ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги №16 В, згідно з умовами якого права вимоги до Позичальника ОСОБА_2 за зобов`язаннями передбаченими КД № 39/МБ-38 від 16.07.2007 року, перейшло до ОСОБА_1 .

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 ,адресована ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» від 09 березня 2025 року про надіслання оригіналу виконавчого листа №2646/11 від 08.02.2013 року до нового Стягувача.

Згідно відповіді від 28 березня 2025 року ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» вбачається, що виконавчі листи були повернуті приватним виконавцем на первісну адресу Стягувача - АДРЕСА_2 . Проте з 29.06.2021 року ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» офіційно змінило своє місцезнаходження, на нову адресу м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8. Станом на 28.03.2025 року у ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» відсутня інформація, щодо місцезнаходження виконавчого листа у справі № 2646/11.

На підставі викладеного, виконавчий лист № 2646/11 від 08.02.2012 вважається втраченим.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Також, із практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що «...право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (980_079) (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (980_075) (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V)» (цитата п. 51 Рішення ЄСПЛ Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009 року Заява N 40450/04.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Зважаючи на наведені норми закону виконання судового рішення є однією із ключових стадій ефективного доступу до суду без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи було б беззмістовними. Згідно підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до змісту вказаної норми закону суд, який розглядав справу, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат замість втраченого оригіналу таких документів. Тобто питання видачі дублікату, зокрема, і виконавчого листа може вирішуватись у випадку втрати його оригіналу.

Звертаючись до суду в порядку підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України стягувач або державний виконавець повинні довести втрату оригіналу виконавчого документу.

Крім цього, слід зазначити, що вказане питання (про видачу дублікату виконавчого листа) може вирішуватись позитивно виключно у випадку, коли судове рішення невиконане (у іншому ж випадку, слід вважати, що видача дублікату виконавчого листа призводила б до подвійного виконання судового рішення) або якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (у іншому ж випадку, стягувач мав би право подання дублікату виконавчого листа до виконання після спливу відповідного, встановленого законом строку, що теж слід вважати суперечило б нормам закону).

Положеннями ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню-з наступного дня після його прийняття.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що заявником доведено факт втрати оригіналу виконавчого документу, у зв`язку із чим вбачає підстави для видачі його дублікату.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 354,442 підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Замінити стягувача у виконавчому листі №2-2646/11 Франківського районного суду м. Львова від 08.02.2013 р. у справі №2-2646/11, а саме -замінити ВАТ «КБ «Надра» на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Видати дублікат виконавчого листа Франківського районного суду м. Львова у справі №2646/11 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя М. І. Гулієва