Справа №461/1066/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

з участю:

секретаря судового засідання Салика С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представник третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи: Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (, адреса: 79007, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 5), Львівська міська рада (, адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівська міська рада, в якому просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 ; зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львова №764 від 11.12.1990 року ОСОБА_1 (надалі Позивач) надано право на зайняття квартири АДРЕСА_4 разом із сім`єю з 9 осіб. Відповідно Позивач є основним наймачем цієї квартири. На даний час квартира не приватизована та належить до комунальної власності. Згідно відомості з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №138652 від 16.10.2023 року, у вищезгаданій квартирі зареєстровано 11 осіб, а саме: ОСОБА_1 (Позивач, дата реєстрації: 05.02.1965), ОСОБА_6 (дата реєстрації: 05.02.1951), ОСОБА_7 (дата реєстрації: 05.02.1965), ОСОБА_8 (дата реєстрації: 13.01.1997), ОСОБА_9 (дата реєстрації: 20.01.1975), ОСОБА_10 (дата реєстрації: 23.02.1987), ОСОБА_11 (дата реєстрації: 24.05.1993), ОСОБА_12 (дата реєстрації: 25.02.2008), ОСОБА_13 (дата реєстрації: 26.10.1987), ОСОБА_4 (дата реєстрації: 24.05.1993), ОСОБА_5 (дата реєстрації: 30.01.2019).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у квартирі АДРЕСА_5 . Більше того, відповідачі ніколи не вселялися до цієї квартири, відповідно право користування цієї квартирою не набули. Реєстрація місця проживання ОСОБА_5 у вказаному житловому приміщенні пов`язана виключно із місцем реєстрації його матері ОСОБА_4 . Відповідачі не є членами сім`ї позивача.

22.03.2024 року, 22.05.2024 року, 26.07.2024 року, 03.10.2024 року та 11 грудня 2024 року, комісією Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» за участі мешканців будинку АДРЕСА_6 проведено обстеження квартири АДРЕСА_7 . Відповідно до Актів обстеження від 22.03.2024 року, 22.05.2024 року, 26.07.2024 року, 03.10.2024 року та 11.12.2024 року, складених комісією Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» та підписаних мешканцями будинку, підтверджується факт не проживання у квартирі АДРЕСА_5 відповідачів. Також, у вище згаданих актах зазначено те, що відповідачі: ОСОБА_4 разом із її сином ОСОБА_5 зареєстровані у вищевказаній квартирі, проте вони фактично ніколи не проживали у ній.

Оскільки, відповідачі проживають однією сім`єю із ОСОБА_14 , який є чоловіком Відповідачки 1 і відповідно батьком Відповідача 2, а також те, що громадянину ОСОБА_14 належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 118,6 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , що підтверджується інформаційною довідкою №366058226 від 15.02.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, тому позивач просить позов задоволити.

Ухвалю суду від 10 лютого 2025 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

12.03.2025 року представником Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування Нанівською М.М. направлено суду пояснення, в яких заперечує проти позовних вимог в частині визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 та в частині зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 і просить відмовити в задоволенні позову в цих частинах, оскільки будуть порушені житлові права неповнолітньої дитини, розгляд справи просять проводити за відсутності їх представника.

10.04.2025 року від представника Львівської міської ради Феник Л. надійшли пояснення, в яких не заперечує у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що відповідачі ніколи не проживали в квартирі АДРЕСА_5 .

Ухвалю суду від 10 квітня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року відкладено судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, на 14 год. 30 хв. на 02 червня 2025 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про відмову від частини позовних вимог, відповідно до якої просить суд: прийняти відмову від позовної вимоги, а саме: зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та закрити провадження в цій частині. Інші позовні вимоги, а саме: визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , такою, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 ; визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити.

Відповідачі у судове не з`явилися, про причини неявки не повідомили, правом на подання відзиву на позов не скористалися, будь-яких заяв, клопотань від них не надходило, судові повістки направлені за місцем їхньої реєстрації, а також проживання повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За правилами пунктів 3, 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому відділенні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.

За таких обставин неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи і винесенню рішення.

Представник Львівської міської ради Феник Л.М. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила.

У судовому засідання було допитано свідка ОСОБА_7 , яка вказала, що проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з нею проживав її син ОСОБА_9 . В 1993 році він одружився з ОСОБА_11 , яка мала доньку ОСОБА_15 . В 1993 році прописали його дружину разом з донькою за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього її син разом із сім`єю не проживав за цією адресою. В 2019 році ОСОБА_15 прописала свого сина за адресою: АДРЕСА_3 , без відома. На даний час, вже більше п`яти років, ОСОБА_15 проживає однією сім`єю із ОСОБА_14 , який є її чоловіком і сином ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_8 . ОСОБА_4 з нею не спілкується. Ні вона, ні її син ніколи не проживали у квартирі АДРЕСА_5 .

У судовому засідання було допитано свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_9 , є сусідкою позивача. Зазначає, що ОСОБА_4 разом з сином ніколи не проживали за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засідання було допитано свідка ОСОБА_17 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_10 , є сусідкою позивача. Пояснила, що ОСОБА_4 та її сина не знає та ніколи не бачила, вони у квартирі АДРЕСА_5 не проживають.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що на підставі рішення виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львова №764 від 11.12.1990 року ОСОБА_1 надано право на зайняття квартири АДРЕСА_4 разом із сім`єю з 9 осіб. Відповідно Позивач є основним наймачем цієї квартири. На даний час квартира не приватизована та належить до комунальної власності. Згідно відомості з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №138652 від 16.10.2023 року, у вищезгаданій квартирі зареєстровано 11 осіб, а саме: ОСОБА_1 (Позивач, дата реєстрації: 05.02.1965), ОСОБА_6 (дата реєстрації: 05.02.1951), ОСОБА_7 (дата реєстрації: 05.02.1965), ОСОБА_8 (дата реєстрації: 13.01.1997), ОСОБА_9 (дата реєстрації: 20.01.1975), ОСОБА_10 (дата реєстрації: 23.02.1987), ОСОБА_11 (дата реєстрації: 24.05.1993), ОСОБА_12 (дата реєстрації: 25.02.2008), ОСОБА_13 (дата реєстрації: 26.10.1987), ОСОБА_4 (дата реєстрації: 24.05.1993), ОСОБА_5 (дата реєстрації: 30.01.2019).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у квартирі АДРЕСА_5 . Більше того, відповідачі ніколи не вселялися до цієї квартири, відповідно право користування цієї квартирою не набули. Реєстрація місця проживання ОСОБА_5 у вказаному житловому приміщенні пов`язана виключно із місцем реєстрації його матері ОСОБА_4 . Відповідачі не є членами сім`ї позивача.

22.03.2024 року, 22.05.2024 року, 26.07.2024 року, 03.10.2024 року та 11 грудня 2024 року, комісією Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» за участі мешканців будинку АДРЕСА_6 проведено обстеження квартири АДРЕСА_7 . Відповідно до Актів обстеження від 22.03.2024 року, 22.05.2024 року, 26.07.2024 року, 03.10.2024 року та 11.12.2024 року, складених комісією Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» та підписаних мешканцями будинку, підтверджується факт не проживання у квартирі АДРЕСА_5 відповідачів. Також, у вище згаданих актах зазначено те, що відповідачі: ОСОБА_4 разом із її сином ОСОБА_5 зареєстровані у вищевказаній квартирі, проте вони фактично ніколи не проживали у ній.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 12.02.2025 року, ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_5 з 24.05.1993 року, ОСОБА_5 з 30.01.2019 року, всього зареєстрованих 11 осіб.

Факт непроживання відповідачами в квартирі АДРЕСА_5 підтверджується актами Львівського комунального підприємства «Айсберг» від 22.03.2024, 22.05.2024, 26.07.2024, 03.10.2024, 11.12.2024, складеними комісією ЛКП «Айсберг» та підписаних мешканцями будинку АДРЕСА_6 , сусідами по квартирі.

Проживають відповідачі в АДРЕСА_8 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_14 , який є чоловіком відповідачки і, відповідно, батьком відповідача. Загальна площа будинку становить 118,6 кв.м.

Також, у судовому засіданні встановлено, що в Галицькому районному суді м. Львова перебувала справа №461/6398/23 за позовом Галицької районної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , треті особи Львівське комунальне підприємство «Айсберг», Львівська міська рада про виселення з квартири АДРЕСА_11 .

Як вбачається із актів обстеження квартири АДРЕСА_11 , складених комісією ЛКП «Айсберг» від 29.06.2023, 24.07.2023, їз виходом на місце, з поміж мешканців відсутні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Аналогічно такі відсутні в переліку відповідачів.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2023 провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05.05.2011 року ( справа 2-255/11) задоволено позовні вимоги позивачів: визнано право користування квартирою АДРЕСА_12 .

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №138 від 30.01.2024 року «Про надання квартири черговику міської ради» квартиру АДРЕСА_11 було надано ОСОБА_7 на склад сім`ї з 7-ми осіб: ОСОБА_7 , син - ОСОБА_9 , невістка - ОСОБА_11 , онука - ОСОБА_8 , онук - ОСОБА_12 , донька невістки ОСОБА_4 , онук невістки ОСОБА_5 . Оформлено ордер.

На підставі вказаного рішення виконкому відповідачі наділені правом проживати у квартирі АДРЕСА_11 та офіційно зареєструватись. Однак, станом на сьогодні це рішення не є реалізованим: відповідачі з суб`єктивних причин не хочуть в добровільному порядку знятись із зареєстрованого місця проживання, а саме з квартири АДРЕСА_5 і прописатись у квартирі АДРЕСА_11 .

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 24 січня 2024 року у справі №639/280/23 (провадження №61-15989св23), від 12 січня 2021 року у справі №344/7064/16-ц (провадження №61-15204св20), від 02 грудні 2020 року у справі №760/11141/19 (провадження № 61-23066св19), від 11 листопада 2020 року у справі №619/40/17 (провадження №61-10243св19), від 21 жовтня 2020 року у справі №645/7374/18 (провадження №61-10094св20).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Будь-яких доказів, що відповідачам чинять перешкоди у користуванні квартирою, суду не надано. Відповідачі добровільно залишили місце проживання та не оспорює цього, про що свідчить у тому числі і його заява про визнання позовних вимог.

За таких обставин суд вбачає, що відповідачі не проживають за адресою АДРЕСА_3 , не користуються цим житлом, що у свою чергу порушує право позивача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів у цьому житловому приміщенні.

Враховуючи наявність у матеріалах цивільної справи заяви представника позивача ОСОБА_2 про відмову від частини позовних вимог, суд приймає відмову від позовної вимоги, а саме: зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені частково.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", на підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71-72, 163 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи: Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (код ЄДРПОУ: 20847537, адреса: 79007, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 5), Львівська міська рада (код ЄДРПОУ: 04055896, адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) у дохід державного бюджету України 1211,20 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 червня 2025 року.

Суддя Романюк В.Ф.