Провадження №2/748/499/25
Єдиний унікальний № 742/465/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" червня 2025 р.м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді Костюкової Т.В.
за участю секретаря Гофрик К.С. .
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Служба у справах дітей Добрянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
До Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла цивільна справа за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області, Служба у справах дітей Добрянської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є якого є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з 23.11.2023 року перебуває в Комунальному некомерційному підприємстві «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної куди була зарахована на підставі наказу від 23.11.2023 року № 227-адм «Про зарахування на цілодобове перебування, повне державне забезпечення та виховання» . Батьки з моменту зарахування дитини в заклад жодного разу її не відвідали, не цікавились про її стан здоров`я та її потреби, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом.
Чернігівським районним судом Чернігівської області ухвалою від 27 лютого 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі.
Ухвалу суду з позовною заявою з додатками відповідачі отримали особисто, що свідчить їх підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не надали ( а.с 71,72)
Ухвалою від 08 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 10 червня 2025 року.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, разом з тим надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує ( а.с 87)
Відповідачі, будучи повідомленими належним чином, в судове засідання не з`явилися ( а.с 85,86).
Служба у справах дітей Добрянської селищної ради надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують просять їх задовольнити ( а.с 84)
Від служби у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимог підтримують , просять їх задовільнити ( а.с 88)
Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
З урахуванням того, що відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили , відзив на позовну заяву не подали , зі згоди позивача та виходячи з положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії « НОМЕР_1 (а.с.10)
20.11.2023 року управлінням охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації на підставі заяви матері про тимчасове влаштування дитини до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР, видано направлення за № 38/2023 , згідно з яким на виховання в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР направлена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с 11)
Із заяв ОСОБА_3 від 21.11.2023 року та ОСОБА_2 від 21.11.2023 року про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини слідує, що відповідачі просили прийняти їх дитину ОСОБА_1 в будинок дитини через складні життєві обставини ( а.с 16,18)
В подальшому аналогічна заява написана батьком - ОСОБА_2 22.05.2024 року ( а.с 17)
З витягу наказу КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради від 23 листопада 2023 року за № 227-адм. «Про зарахування на цілодобове перебування, повне державне забезпечення та виховання» дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 була зарахована на цілодобове перебування, повне державне забезпечення та виховання в заклад з 23.11.2023 року ( а.с 37)
З дослідженого в судовому засіданні листа в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради від 25.11.2024 року за № 02-14/1359 , що був адресований органу опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області , слідує, що адміністрація КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради повідомляє, що дитина ОСОБА_1 20.10.2023 року на підставі заяв батьків перебуває в закладі. Мати дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в с. Льгів Чернігівського району , дитину не відвідувала , не приймала участі у вихованні та її утриманні, не вирішувала питання повернення дитини на виховання в сім`ю ( а.с 19)
Аналогічний лист за № 02-14/1365 від 25.11.2024 року адресований органу опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області та відповідно з якого вбачається що батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 дитину не відвідував , не приймав участі у вихованні та її утриманні, не вирішував питання повернення дитини на виховання в сім`ю ( а.с 27)
З довідки характеристики наданої Олешнянського старостинського округу Добрянської селищної ради від 17.12.2024 року за № 39 , слідує, що ОСОБА_2 за час проживання на території старостинського округу зарекомендував себе з негативної сторони. Зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя. Має досвід вилучення дітей з сім`ї у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю ( а.с 31)
З акту обстеження умов проживання від 18.11.2024 року за адресою місця проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 слідує, що у будинку тепло, але для дитини не має окремого спального місця, дитячі іграшки, одяг і дитяче харчування відсутнє. З бесіди проведеної з відповідачкою вбачається, що остання не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки, про що надала відповідну заяву ( а.с 24,26)
З акту обстеження умов проживання № 90 від 17.12.2024 року проведеного за адресою: місця фактичного проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 вбачається, що відповідач проживає в сім`ї батька, де окрім нього мешкає ще 6 осіб, власного житла він не має, належним умов для виховання доньки в окремому будинку не створив, долею та життям доньки не цікавиться ( а.с 34)
25.12.2024 року ОСОБА_2 надав на адресу виконавчого комітету Добрянської селищної ради заяву , відповідно до змісту якої відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_1 ( а.с 33)
З акту складеного КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради від 13 січня 2025 року слідує, що дитина виховується в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради з 23.11.2023 року і по даний час. За час перебування дитини в закладі батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дитину не відвідували, не приймали участі у вихованні та утриманні дитини, не вирішували питання повернення дитини на виховання в сім`ю ( а.с 35)
Рішенням виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 27.12.2024 року за № 1028 був затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 по відношенню до своєї доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с 20-22)

Рішенням виконавчого комітету Добрянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 18.12.2024 року за № 246 був затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до своєї доньки ОСОБА_1 20.10.2023 року ( а.с 28-30)

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина 3 статті 51 Конституції України).

Згідно з частиною 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з частинами 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За положеннями статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Європейський суд з прав людини СПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Судом, встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків, які полягають в тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкуються з нею та не вживають заходів щодо наміру спілкування з дитиною . Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачами від виховання доньки.

Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Висновки органу опіки та піклування виконавчого комітету Добрянської селищної ради від 18.12.2024 року та Михайло-Коцюбинської селищної ради від 27.12.2024 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно малолітньої ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини та узгоджуються з дослідженими в суді матеріалами справи, адже відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її потребами , підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу;

Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини батьками, які свідомо нехтують своїми обов`язками

Суд зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав.

Аналізуючи чинне законодавство України та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це не лише санкція за протиправну поведінку батька, а в першу чергу спосіб захисту прав та інтересів дитини, враховуючи, що відповідачі не бачать своєї ролі та самоусунулися від виховання дітей, тому позбавлення батьківських прав відповідачів матиме позитивний результат у подальшій долі дітей.

Отже, відповідно до вимог статті 81 ЦПК України доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Враховуючи положення ЦПК України позивач надав докази на підтвердження позовних вимог про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_1 , доцільність вжиття якого позивачем арґументовано. В той час, як відповідачі не надали доказів своєї особистої зацікавленості у збереженні батьківських прав щодо дитини, не спростували факту своєї бездіяльності у вихованні дочок, ухилилися від особистої участі у судових засіданнях без поважних на те причин. Також у матеріалах справи відсутні докази, що відповідачі змінили своє ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Суд враховує висновки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, бере до уваги ставлення відповідачів до виконання батьківських обов`язків, у тому числі їх особисту пасивну участь у розгляді справи та визначаючи основною метою забезпечення благополуччя дитини , зокрема їх стабільного виховання в належному середовищі та приходить до висновку щодо задоволенні позовних вимог.

Окрім того, згідно частини 3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту частини 1 статті 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Днем звернення до суду з даним позовом є 17.02.2025 ( а.с 42)

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам , що відповідно до ст.169 СК України, вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір стягнути з відповідачів на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 223, 259, 263-265,268, 280, 354 ЦПК України, ст. 150, 155, 164, 166, 167СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області, Служба у справах дітей Добрянської селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передано дитину, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2025 року і до повноліття

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передано дитину, в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів ( заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2025 року і до повноліття

Допустити до негайного виконання судове рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України

Позивач: Комунальне некомерційне підприємство «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради, , адреса місцезнаходження: вул Стуса Василя 2-а м Прилуки Чернігівської області

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області, , адреса місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, селище Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, 50

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Добрянської селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області, , адреса місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, селище Добрянка, площа Центральна,8

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2025 року.

Суддя Т.В.Костюкова