Номер провадження: 22-ц/813/7/25
Справа № 522/3282/17
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С.Й.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Венжик Л.С.,

розглянувши заяву про відмову від позову в справі №522/3282/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, звернення стягнення на спадкове майно шляхом визнання права власності за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 , підтриманою представником ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року у складі судді Нікітіної С.Й., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 20 лютого 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що за договором позики від 10 квітня 2015 року передав у власність ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5860000,00 грн., що еквівалентні 250000,00 доларів США, на строк до 10 квітня 2016 року, передачу коштів підтверджено розпискою позичальника від 10 квітня 2015 року. Позичальник ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя позику не повернув, про смерть ОСОБА_6 стало відомо у червні 2016 року від дружини померлого ОСОБА_7 03 червня 2016 року звернувся до Першої одеської державної нотаріальної контори до спадкоємців померлого ОСОБА_6 дружини ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_2 з вимогою повернути борг спадкодавця у розмірі 250000,00 доларів США у межах вартості спадкового майна. Крім того, додатково 03 червня 2016 року звернувся з листом-вимогою до кожного із спадкоємців боржника повернути борг у термін до 13 червня 2016 року. Від спадкоємця боржника ОСОБА_7 отримав 24 жовтня 2016 року лист, де зазначалось про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 подали заяву про прийняття спадщини, однак не мають змоги одноразово погасити борг через відсутність коштів.

Посилаючись на вказані обставини, положення статей 1268, 1282 ЦК України, неповернення боргу, позивач ОСОБА_1 на підставі статей 1268, 1281, 1282 ЦК України просив стягнути з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 як спадкоємців померлого боржника ОСОБА_6 борг за договором позики, укладеним 10 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , в сумі 6792500,00 грн., що еквівалентно по курсу НБУ на час подання позову 250000,00 доларів США (т.1 а.с.4-5).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.43).

14 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета позову, звернувши позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_8 заяві вказав, що отримав з державного реєстру дані про те, що ОСОБА_2 19 грудня 2016 року оформила договори дарування на користь свого чоловіка ОСОБА_9 майна, одержаного нею у спадщину після смерті ОСОБА_6 . Позивач зазначив, що ОСОБА_2 знала про боргові зобов`язання батька ОСОБА_6 , про звернення кредитора ОСОБА_1 до нотаріуса у спадковій справі ОСОБА_6 щодо непогашених боргів, тому вчинені нею договори дарування успадкованого майна своєму чоловікові ОСОБА_10 є фіктивними, так як не мали на меті створити правові наслідки правочинів, а були направлені на уникнення сплати боргу спадкодавця.

Посилаючись на вказані обставини, положення статей 1268, 1282, 234 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просив:

визнати недійсним договір дарування частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 19 грудня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №4436;

визнати недійсним договір дарування частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 19 грудня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №4435;

визнати недійсним договір дарування частини зупиночного місця АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 19 грудня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №4437;

визнати недійсним договір дарування частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія І.В. 15 лютого 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №60;

накласти стягнення на спадкове майно, прийняте ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 в рахунок погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_6 перед ОСОБА_1 за договором позики від 10 квітня 2015 року в розмірі 6527500,00 грн., що на момент подачі позову за курсом НБУ еквівалентно 250000,00 доларів США, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на:

частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 3569948,00 грн. згідно Звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_13 ;

частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 447583,25 грн. згідно Звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_13 ;

частину зупиночного місця АДРЕСА_3 , вартістю 115000,00 грн. згідно Звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_13 ;

частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 813183,50 грн. згідно Звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_13 (т.1 а.с.46-49).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_14 заперечень, пояснень суду першої інстанції не надали, в судовому засіданні присутніми не були.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено повністю (т.1 а.с.119-122).

24 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про наявність існуючого спору ні йому, ні ОСОБА_2 відомо не було, вони є громадянами Канади, де постійно мешкають, вимоги процесуального закону щодо повідомлення про спір та дату і місце його розгляду суд не виконав. По суті вимог вказав, що суд не пересвідчився в існуванні оригіналу розписки, звіти про оцінку майна не відповідають дійсній вартості майна, доказів належного повідомлення ОСОБА_15 про борги ОСОБА_6 не надано, підстави для визнання спірних правочинів фіктивними відсутні (т.1 а.с.153-157).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2018 року заяву ОСОБА_9 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т.1 а.с.200-201).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_9 на рішення суду (т.2 а.с.3-4).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_9 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позову (т.1 а.с.204-209).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Судом не досліджено спадкову справу померлого ОСОБА_6 , не з`ясовано отримання ОСОБА_11 та нотаріальною конторою листа-вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_16 висновку про існування договору позики від 10 квітня 2015 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , не оглянуто та не досліджено оригіналу розписки ОСОБА_6 . Не з`ясовано, чи взагалі існує громадянин ОСОБА_1 , оскільки останній до суду не з`явився, копія паспорта цього громадянина в справі відсутня. Безпідставно прийнято факт існування договору позики, оскільки копія наданої до суду розписки містить друкований текст, підпис на розписці не належить померлому ОСОБА_6 . Висновок суду про те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_14 на час укладення договорів дарування були подружжям, не підтверджений. Обґрунтування фіктивності договорів тим, що дарувальник продовжував фактично володіти та користуватися подарованим майном, є безпідставним. Висновок про погашення спадкоємцем ОСОБА_7 перед іншими кредиторами боргу не має підтвердження доказами. Спадкоємець ОСОБА_7 не залучена до участі у справі, обов`язок погашення боргу спадкодавця безпідставно покладено виключно на спадкоємця ОСОБА_18 . Спадкоємець ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право на спадщину 01 вересня 2017 року, тобто вже після рішення суду. Суд не перевірив прийняття спадкоємцями спадщини ОСОБА_6 , ринкову вартість прийнятого у спадщину майна. Звіти про вартість майна не є належними доказами, так як зроблені не для судового спору. По суті вимог норми статті 234 ЦК України застосовано не правильно. Про спір та про дату і місце розгляду спору відповідачі ОСОБА_14 та ОСОБА_2 не були повідомлені, судові повістки відповідачам направлялись за вигаданими адресами.

В апеляційній скарзі зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню та оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_15 зміст і вимоги апеляційної скарги підтримала (т.2 а.с.49-53).

17 липня 2018 року представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_9 подала заяву про забезпечення позов шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно до розгляду справи в суді апеляційної інстанції (т.2 а.с.58-59).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено частково; заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження нерухомим майном, а саме:

частиною квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

частиною квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

частиною зупиночного місця АДРЕСА_3 ;

частиною квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с.61-63).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2018 року справу призначено до розгляду (т.2 а.с.65).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2019 року справу прийнято до провадження суддею-доповідачем Одеського апеляційного суду з підстав ліквідації апеляційного суду Одеської області (т.2 а.с.91).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2019 року справу призначено до розгляду (т.2 а.с.92).

20 червня 2019 року представником ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_1 подано заперечення щодо змісту та вимог апеляційної скарги, в яких просив залишити рішення суду без змін (т.2 а.с.132-134).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_19 , підтримане представником Доніною Л.А., в інтересах ОСОБА_15 , клопотання представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_9 про витребування доказів;

витребувано у ОСОБА_1 оригінал розписки від 10 квітня 2015 року ОСОБА_6 про отримання у ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5860000,00 грн., еквівалентних 250000,00 доларів США;

витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. копію документів по Договору дарування, укладеного між ОСОБА_21 та ОСОБА_6 , посвідченого 14 серпня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №10886; копію документів по Заповіту ОСОБА_6 , посвідченого 20 липня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №10858; копію документів по Заяві ОСОБА_6 про скасування Заповіту від 25 жовтня 2014 року за реєстровим №4791;

витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. копію Спадкової справи №50/2015 ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

витребувано в Управлінні державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) копію Реєстраційної справи об`єкту нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_2 ;

витребувано в Управлінні державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) копію Реєстраційної справи об`єкту нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ;

витребувано в Управлінні державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) копію Реєстраційної справи об`єкту нерухомого майна зупиночного місця №15, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_5 ;

витребувано в Департаменті з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вулиця Хрещатик, 36) копію Реєстраційної справи об`єкту нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_4 (т.2 а.с.156-159).

Витребувані докази (документи) надійшли до Одеського апеляційного суду.

Оригінал розписки не надано.

Справа призначалась до розгляду неодноразово; розгляд справи відкладався з підстав неналежного повідомлення сторін (відповідачі є громадянами іншої країни), за клопотаннями представників сторін чи з огляду на інші об`єктивні обставини (відпустка, перебування на лікарняному, перебування у відрядженні суддів колегії; карантин через Covid; воєнний стан та пов`язані з цим повітряні тривоги, відсутність енергозабезпечення, відсутністю коштів на відправку поштової кореспонденції тощо); змінювались склади колегії суддів з підставі звільнення суддів у відставку тощо.

29 травня 2025 року представником ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про відмову від позовних вимог; визнання нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року; скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2018 року (т.8 а.с.144-148).

29 травня 2025 року представником Доніною Л.А. в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_15 подано заяву про поворот виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси м. Одеси від 21 липня 2017 року, в якій також зазначено про згоду на прийняття відмови ОСОБА_1 від позову та про стягнення судових витрат (т.8 а.с.149-154, 155-157).

Щодо заяви про відмову від позову.

Відповідно до визначених пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України процесуальних прав та обов`язків сторін позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або окремій письмовій заяві (ч.1 ст.206 ЦПК України).

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч.2 ст.206 ЦПК України).

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч.3 ст.206 ЦПК України).

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Наслідки закриття провадження у справі передбачені статтею 256 ЦПК України, згідно частини 2 даної норми процесуального права у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до передбаченої статтею 373 ЦПК України відмови від позову на стадії апеляційного перегляду справи в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу; якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

Сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (ч.2 ст.58 ЦПК України).

Позов до суду подано ОСОБА_1 .

В суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Прохоренко А.Ю. згідно Договору №б/н про надання правової допомоги від 03 квітня 2017 року та виданого на підставі вказаного Договору Ордеру на надання правової допомоги серія КВ №213752 від 04 травня 2017 року, Ордеру на надання правової допомоги серія КВ №213756 від 21 липня 2017 року (т.1 а.с.114-116).

В суді апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Чубаров С.В. згідно Договору №14/19 про надання правової допомоги від 17 квітня 2018 року та від 28 лютого 2019 року та виданих на підставі вказаних Договорів Ордеру серія КС №271825 від 28 лютого 2019 року, Ордеру серія КС №271831 від 11 березня 2019 року, Ордеру серія ВН №1522114 від 28 травня 2025 року (т.2 а.с.97, 108, т.8 а.с.146).

Обмеження повноважень адвоката Чубарова С.В. як представника ОСОБА_1 на вчинення процесуальних дій відсутні.

Позивач ОСОБА_22 в особі представника ОСОБА_20 на стадії апеляційного перегляду справи скористався передбаченим пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України процесуальним правом на відмову від позову.

Перешкод для відмови у прийнятті відмови позивача від позову не встановлено.

Передбачені частиною 2 статті 256 ЦПК України наслідки закриття провадження у справі з підстав відмови від позову позивачу ОСОБА_22 в особі представника ОСОБА_20 відомі та зрозумілі.

Отже, в силу положень статті 373 ЦПК України на стадії апеляційного перегляду справи відмова позивача від позову підлягає прийняттю, рішення суду першої інстанції підлягає визнанню нечинним, провадження в справі підлягає закриттю за відмовою позивача від позову.

Щодо скасування заходів забезпечення позову.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1 ст.158 ЦПК України).

У випадку закриття провадження у справі суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9 ст.158) ЦПК України.

Заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2018 року, якою в порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження нерухомим майном, а саме частиною квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; частиною квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; частиною зупиночного місця АДРЕСА_3 ; частиною квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Закриття провадження у справі з підстав відмови від позову на стадії апеляційного перегляду справи в силу положень частини 9 статті 158 ЦПК України має наслідком скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2018 року.

Щодо судових витрат.

У разі відмови позивача від позову витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача (ч.3 ст.142 ЦПК України).

За подання апеляційної скарги ОСОБА_12 сплачено судовий збір в сумі 8800,00 грн. (т.1 а.с.203).

Закриття провадження у справі з підстав відмови від позову на стадії апеляційного перегляду справи в силу положень частини 3 статті 142 ЦПК України має наслідком стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 витрат, понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Про розгляд справи у судовому засіданні 29 травня 2025 року сторони повідомлені в особі представників, які подали заяви про розгляд питання про відмову від позову за їх відсутності.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 29 травня 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.49, 255, 373, 381, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, звернення стягнення на спадкове майно шляхом визнання права власності прийняти.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року в справі №522/3282/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, звернення стягнення на спадкове майно шляхом визнання права власності визнати нечинним.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, звернення стягнення на спадкове майно шляхом визнання права власності закрити.

Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2018 року в справі №522/3282/17 (апеляційне провадження №22-ц/785/5786/18) у вигляді заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження нерухомим майном, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 8800 грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 05 червня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова