справа № 361/4876/21
провадження № 2/361/207/24
23 січня 2025 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу та визнання права власності на спільне майно,
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (а. с. 51-54), просила суд встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період із березня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати автомобіль марки Volkswagen, моделі Polo Sedan, XW8ZZZ61ZHG015269, реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхнім спільним майном та визнати за нею право власності на частку цього автомобіля.
В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 15 лютого 2019 року, про що зроблений відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей за № 07.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщину на автомобіль марки Volkswagen, моделі Polo Sedan, НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , та земельну ділянку площею 0,1982 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території Рожнівської сільської Броварського району Київської області у АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі рішення Рожнівської сільської ради від 10 вересня 2004 року № 251 та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 444011 від 19 вересня 2005 року.
Позивач зазначала, що вона в установлений законом строк звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.
Крім неї із такою ж заявою звернулася дочка померлого ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 .
Однак, у зв`язку із тим, що у неї із ОСОБА_4 шлюб не був зареєстрований, листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 22.05.2019 року їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту шлюбних відносин із померлим, посилаючись на норми ст. ст. 1258, 1259, 1261 ЦК України.
Позивач вказувала на те, що факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 свідчать наступні обставини: вони познайомились на початку 2004 року та з 01.03.2004 року почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Вони проживали у будинку батька позивача ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 .
Протягом 15 років спільного проживання і до дня смерті ОСОБА_4 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, турбувались один про одного, свої заробітні плати витрачали на придбання продуктів харчування, оплату за комунальні послуги по утриманню будинку, відпочинок, лікування.
Позивач зазначила, що ні вона, ні ОСОБА_4 не перебували у будь якому іншому зареєстрованому шлюбі, між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю.
Згідно із актом обстеження фактичного місця проживання від 12.03.2019 року, що проведений за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не зареєстрована, але проживає у будинку ОСОБА_5 , разом із нею за цією адресою з 2004 року проживав без реєстрації її цивільний чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом вели спільне господарство, святкували сімейні та релігійні свята.
Позивач зазначала, що вона після смерті ОСОБА_4 за власні кошти здійснила його поховання на цвинтарі у селі Рожни, також сама відбула поминальні обряди на дев`ять днів, сорок днів та рік після смерті чоловіка. Замовила та встановила на місці його поховання надгробний пам`ятник.
Також, факт їхнього спільного проживання як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу підтверджується листом-характеристикою, складеною працівниками Бази відпочинку Метро, яка розташована у селі Літки, де вона та ОСОБА_4 були працевлаштовані.
09 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.
05 липня 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Бойко Л.В. у суді позов підтримала, просили суд позов задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов до суду не подавала.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 15 лютого 2019 року, про що зроблений відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей за № 07 (а .с. 7).
12 квітня 2019 року після його смерті Броварською районною державною нотаріальною конторі заведена спадкова справа № 237/2019 щодо майна померлого ОСОБА_4 , що підтверджується наданим Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
04 червня 2019 року Літківською сільською радою ОСОБА_1 видана довідка за № 525 про те, що вона зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 . Разом із нею проживав її цивільний чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживали вони разом 15 років та вели спільне господарство. ОСОБА_1 за власні кошти поховала свого чоловіка на Рожнівському кладовищі. Також за власні кошти відбула поминальний обід у кафе у с. Рожни (а. с. 9).
Також ОСОБА_1 замовила ОСОБА_4 пам`ятник, що підтверджується наданим додатком до договору № 52-045 від 26.12.2019 року на суму 8550 грн. (а. с. 18).
15 квітня 2019 року Літківською сільською радою Броварського району Київської області видано довідку за № 204 про те, що дійсно на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований у АДРЕСА_1 , на день смерті разом із ним був зареєстрований ОСОБА_3 ,1978 р. н. брат (а. с.10).
Згідно із актом обстеження фактичного місця проживання від 12 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не зареєстрована, але проживає у будинку батька ОСОБА_5 , разом із нею за даною адресою із 2004 року проживав без реєстрації її цивільний чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом вели спільне господарство, святкували сімейні та релігійні свята.
Також на ім`я ОСОБА_4 отримано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 14).
Із наданої Броварською районною державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 237/2019 року, яка заведена 12 квітня 2019 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 22.05.2019 року позивачу було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту шлюбних відносин з померлим та включення в коло спадкоємців першої черги, а саме як дружини згідно із ст. 1261 ЦК України.
Також 22.04.2019 року заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_3 , у якій вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_4 , на день його смерті залишилось спадкове майно, а також майно, що належало його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після смерті якої прийняв її син, ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав. Іншим спадкоємцем до цього майна є дочка померлого ОСОБА_2 , пережившої дружини немає.
29.05.2019 року відповідач у справі ОСОБА_2 звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , для підтвердження родинних зв`язків надала копію свідоцтва про народження, виданого 09 лютого 1993 року, серії НОМЕР_3 , у якому батьком ОСОБА_2 вказаний ОСОБА_4 (а .с. 73).
Судом встановлено, що 16.11.1991 року був зареєстрований шлюб, актовий запис № 7, складений виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, на ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
07.07.1999 року складений актовий запис № 88 про розірвання шлюбу Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а. с. 100-103).
У ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення ними спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
За змістом ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Верховний Суд у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 зазначив, що, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.
Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Про проживання однією сім`єю можуть свідчити, у сукупності, наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги також можуть братися показання свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фото/відео матеріали, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03 червня 2021 року у справі № 748/1943/19 дійшов правового висновку про те, що для визначення осіб, як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц вказувала на те, що, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно встановити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження факту проживання позивача ОСОБА_1 із ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка без шлюбу, суд дійшов висновку, що докази є належними та достатніми доказами, з якими закон пов`язує правовий статус члена сім`ї та осіб, які проживають однією сім`єю, а також є такими доказами, які підтверджують сукупність обставин, необхідних для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, таких як наявність спільного побуту, ведення спільного господарства, бюджету, наявність між ними взаємних прав і обов`язків.
Таким чином, суд під час розгляду справи дійшов висновку про доведеність факту спільного проживання однією сім`єю жінки і чоловіка без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період із березня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дня смерті останнього) за адресою: АДРЕСА_2 .
За змістом ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Оскільки суд дійшов висновку про доведеність факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період із березня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тому наявні правові підстави для висновку про задоволення позовних вимог у частині визнання майна автомобіля марки Volkswagen, моделі Polo Sedan XW8ZZZ61ZHG015269, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який придбаний 28 лютого 2017 року, таким, що належить їм на праві спільної сумісної власності, тому позивач має право на частку зазначеного автомобіля.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76 81, 89, 259, 263 265, 315 ЦПК України, суд
Встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період із березня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати автомобіль марки Volkswagen, моделі Polo Sedan, НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільним сумісним майном ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності
в спільному сумісному майні жінки та чоловіка без шлюбу на частку автомобіля марки Volkswagen, моделі Polo Sedan, НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.