Справа №949/1312/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2025 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання позивачем вимог щодо подачі та форми позовної заяви, вважаю, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

До того ж, при подачі позовної заяви, позивачем має бути дотримана територіальна юрисдикція (підсудність).

09 червня 2025 року, у відповідності до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом, з Єдиного державного демографічного реєстру, отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача, де зазначено, що адресою його реєстрації є с.Підлісне, Сарненський район Рівненська область, на яке поширюється юрисдикція Дубровицького районного суду.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач обрав підсудність за вибором для даної категорії справ, відповідно до вимог ч. 2 ст. 28 ЦПК України (підсудність за вибором позивача), згідно якої позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Втім, позивачем не додано до позовної заяви будь-яких доказів, що на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Крім того, додані до позову матеріали не містять підтвердження про те, що подружжя домовилось, що дана справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Варто зауважити, що до позовної заяви не додано навіть копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , 2023 року народження, наявність якої згадується у позові, хоча така копія також не підтверджує перебування дитини на утриманні позивача.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.200 року7 № 11, до заяви про розірвання шлюбу додається, зокрема, оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинен надати суду саме оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, однак у матеріалах, доданих до позову, оригінал даного свідоцтва відсутній.

При цьому, позивач не вказує в позовній заяві, де саме перебуває оригінал свідоцтва про шлюб і що він буде наданий у судовому засіданні, будь-які клопотання з цього приводу відсутні.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України передбачено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 175 ЦПК України визначено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

В силу ч.1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені у ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Зокрема, п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, про що зазначено у ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно із ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2025 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Отже, при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (3028 х 0,4). Втім, зважаючи на те, що дана позовна заява подана позивачем в електронній формі через систему "Електронний суд", то при сплаті судового збору застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відтак позивачу слід було сплатити 968,96 грн. судового збору за подання до суду даної позовоної зяави.

Таким чином, вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі у зв`язку з чим її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення таких недоліків.

Так, у рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Водночас, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.