єдиний унікальний номер справи 531/1146/25
номер провадження 2-о/531/32/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області, в складі:

головуючого судді - Герцова О. М.,

присяжних Цибулько О. В., Доценко Л. І.,

за участю секретаря Капленко Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Світлик Яніна Вікторівна, за участі законного представника неповнолітнього - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , через представника адвоката. Світлик Я. В., звернувся до суду з заявою про оголошення померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця Збройних Сил України у період воєнного стану за обставин виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батько заявника був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 номер обслуги гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

17 червня 2022 року сповіщенням №4в/849/1 родині було повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 17.05.2022 року в населеному пункті Десна під час ракетного удару з боку країни-агресора рф. 22.05.2022 року мати заявника ОСОБА_2 отримала витяг з ЄРДР за реєстраційним №0000154 від 22.05.2022 року про порушення кримінального провадження за ознаками ч.1 ст.115 КК України.

У січні 2025 року пан ОСОБА_6 отримав витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №8 від 02.01.2025 року згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 16.05.2024 року. Відповідно до витягу з наказу №538 від 01.08.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний безвісти відсутнім під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини та внаслідок нанесення противником ракетного удару 17.05.2022р. Згідно витягу з наказу від 29.12.2022 року №1515 «Про результати проведення службового розслідування за фактом ракетно удару 17.05.2022 року», у ході проведення службового розслідування було встановлено, що 17.05.2022 близько 04 години 29 хвилин збройними силами російської федерації був нанесений ракетний удар по військовому містечку № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), внаслідок якого було частково зруйновано казарми № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 НОМЕР_6 навчального центру, в яких проживали військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 . Даний випадок трапився внаслідок влучання ракет в казарми № 3 та № 15 під час збройної агресії російської федерації щодо України.

Порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства в діях військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не встановлено. Вини військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не встановлено.

Загибель, зникнення безвісті, отримання поранення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 сталося внаслідок нанесення противником ракетного удару 17.05.2022 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язані із захистом Батьківщини та не пов`язані із вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення військовослужбовцями дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. За результатами службового розслідування прийнято рішення вважати такими, що зникли безвісти, внаслідок нанесення противником ракетного удару 17.05.2022 по військовому містечку № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдата ОСОБА_3 .

У 2025 році року заявник отримав довідку від 28.03.2025 року №1645/6/1511, видану ВЧ НОМЕР_1 , про безпосередню участь з 17.05.2022 по 17.05.2022 солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Разом з тим копію матеріалів службового розслідування заявник отримати не зміг. Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.05.2025 №4в/1126 на адвокатський запит, відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 , на момент зникнення безвісти ОСОБА_3 військова частина перебувала у стані формування на фондах навчального центру військової частини НОМЕР_7 , таким чином, службове розслідування за фактом ракетного удару проводилось посадовими особами вищевказаного навчального центру. Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_7 значиться, що службове розслідування має обмеження «для службового користування». Відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» (Відомості Верховної Ради України , 2011, №32, ст. 314), Розділ II «Порядок доступу до інформації» ст. 6, пункт 2, та на підставі цього, запитане службове розслідування, яке містить обмеження, не може надаватися будь-яким іншим особам.

Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу його батька , якого просить оголосити померлим. Заявник бажає увіковічити пам`ять свого батька, який практично з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України був мобілізований до лав Збройних Сил України та став на захист Батьківщини і загинув під час виконання ним обов`язків військової служби. Оголошення батька померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер.

Заявник просить оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обставин виконання ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання, в якому вимоги заяви підтримала, та проводити розгляд справи без її участі.

Представники заінтересованих осіб до суду не з`явилися з невідомих причин, хоча були вчасно повідомлені належним чином про місце, день та час розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Заявник ОСОБА_1 , являється рідним сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , виданим 24.11.2006 року Лип`янською сільською радою Карлівського району Полтавської області.

Батько заявника був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 номер обслуги гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу від 20.04.2022 №4 та довідкою від 13.06.2022 року №3301.

Відповідно до витягу з наказу №538 від 01.08.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний безвісти відсутнім під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини та внаслідок нанесення противником ракетного удару 17.05.2022р. Згідно витягу з наказу від 29.12.2022 року №1515 «Про результати проведення службового розслідування за фактом ракетно удару 17.05.2022 року», у ході проведення службового розслідування було встановлено, що 17.05.2022 близько 04 години 29 хвилин збройними силами російської федерації був нанесений ракетний удар по військовому містечку № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), внаслідок якого було частково зруйновано казарми № НОМЕР_4 та №15 169 навчального центру, в яких проживали військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 . Даний випадок трапився внаслідок влучання ракет в казарми № 3 та № 15 під час збройної агресії російської федерації щодо України.

Порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства в діях військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не встановлено. Вини військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не встановлено. Загибель, зникнення безвісті, отримання поранення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 сталося внаслідок нанесення противником ракетного удару 17.05.2022 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язані із захистом Батьківщини та не пов`язані із вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення військовослужбовцями дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

За результатами службового розслідування прийнято рішення вважати такими, що зникли безвісти, внаслідок нанесення противником ракетного удару 17.05.2022 по військовому містечку № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдата ОСОБА_3 . У 2025 році року заявник отримав довідку від 28.03.2025 року №1645/6/1511, видану ВЧ НОМЕР_1 , про безпосередню участь з 17.05.2022 по 17.05.2022 солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.05.2025 №4в/1126 на адвокатський запит, відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 , на момент зникнення безвісти ОСОБА_3 військова частина перебувала у стані формування на фондах навчального центру військової частини НОМЕР_7 , таким чином, службове розслідування за фактом ракетного удару проводилось посадовими особами вищевказаного навчального центру. Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_7 значиться, що службове розслідування має обмеження «для службового користування». Відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» (Відомості Верховної Ради України , 2011, №32, ст. 314), Розділ II «Порядок доступу до інформації» ст. 6, пункт 2, та на підставі цього, запитане службове розслідування, яке містить обмеження, не може надаватися будь-яким іншим особам.

Відповідно до даних Управління ДМС України в Полтавській області від 29.04.2025р., за обліками управління інформація щодо документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Відповідно до даних Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.05.2025 року, в архіві відділу та за даними ДРАЦС актові записи про смерть чи зміну імені на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора від 25.04.2025р., відомості про перебування в полоні громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутні.

Державна прикордонна служба України відмовила у наданні відомостей про перетин кордону ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а Департамент інформатизації МВС у наданні відомостей про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності.

Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, дають можливість зробити вірогідне припущення про загибель ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Десна внаслідок нанесення ракетного удару. Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч.3ст.82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст. 293 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено розгляд справ про визнання особи померлою в окремому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 46ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч.1 ст.307 ЦПК України).

Відповідно до ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5 роз`яснено, що на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналіз зазначених норм закону, свідчить про те, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).

Аналізуючи норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

В матеріалах справи міститься ряд доказів, які свідчать про перебування гр. ОСОБА_3 , зокрема, перебування на території, яка була під обстрілами, у тому числі 17.05.2022 року, де виконував військовий обов`язок в бою за свободу і незалежність України внаслідок Збройної агресії російської федерації проти України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року №63566/00 «Проніна проти України (Proninav.Ukraine)»,§ 23).

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та є всі підстави визнати ОСОБА_3 померлим.

Керуючись ст.ст.3,10-11,208,209,246-249,293ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Світлик Яніна Вікторівна, за участі законного представника неповнолітнього - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця Збройних Сил України у період воєнного стану за обставин виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Датою смерті громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцем смерті селище Десна Чернігівського району Чернігівської області, причиною смерті ушкодження внаслідок нанесення противником ракетного удару.

У порядку ч.2ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Суддя О. М. Герцов

Присяжні О. В. Цибулько

Л. І. Доценко