Справа № 405/8906/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

за участі секретаря судового засідання Дятел О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Плетньова О.С.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта, Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості з нарахованої та невиплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта про стягнення заборгованості з нарахованої та невиплаченої заробітної плати в сумі 21 850,42 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. В обґрунтування позову вказав, що з 27.07.2011 року працював на посаді монтера колії залізничної дільниці на Інгульській шахті Державного підприєтсва «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 21.04.2023 у звязку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади. Однак при звільненні не було виплачено всіх сум, що належить виплатити при звільненні, та було повідомлено, що нарахована сума становить 21 850,42 грн. На сьогоднійшній день відповідач лише обіцяє розрахуватися з позивачем, тому останній змушений звернутися до суду.

Вказує, що внаслідок порушення його законних прав через порушення строків виплати заробітої плати, невиплату при звільненні усіх сум, що належали до виплати, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні звичного для позивача уклада життя, докладанні додаткових зусиль для утримання себе та родини, переживанні, погіршенні стану здоров`я, втрат немайнового характеру, яку він оцінює в сумі 30000,00 грн.

За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

13.02.2024 року за вх. № 3501 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представником відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнані частково. Вказав, що дійсно заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 21850,42 грн., однак позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн. не визнає, просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі. Зокрема вказав, що позивчем не надано суду належених та допустимих доказів факту заподіяння йому моральної шкоди внаслідок невиплати йому заробітної плати при звільненні.

Ухвалою суду від 17.09.2024 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ).

У судовому засіданні 19.06.2024 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали та посилаючись на обставини викладені в позові просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.06.2024 року позов визнав частково лише в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, в частині позовної вимоги про стягнення моральної шкоди заперечив, посилаючись на викладене у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову в цій частині в повному обсязі.

01.04.2025 року за вх. № 9327 у судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позов задовольнити в повному обсязі.

01.04.2025 року за вх. № 2053 представник позивача адвокат Завгородня В.В. подала до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання 01.04.2025 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 87, 89).

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання 01.04.2025 року всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні 19.06.2024 року, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що наказом в.о. директора Інгульської шахти ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Ігоря Малишевського № 131/ос від 21.04.2023 року, ОСОБА_1 - монтера колії залізничного ціху 21.04.2023 року звільнено, у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с. 13).

Відповідно до вимог ч. 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно повідомлення від 21.04.2023 року, виданого Інгульською шахтою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становить 21 850,42 грн. (а.с. 16).

За таких обставин, беручи до уваги визнання відповідачем позову в частині стягнення заробітної плати в сумі 21 850,42 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В абзаці другому пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення роботодавцем трудових прав працівника, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння йому моральної шкоди.

Позивач вказує на те, що порушення його законних прав через порушення строків виплати заробітої плати, невиплату при звільненні усіх сум, що належали до виплати, призвело до його моральних та душевних страждань через порушення звичного для позивача уклада життя, докладання додаткових зусиль для утримання себе та родини, переживання, погіршення стану здоров`я, втрат немайнового характеру.

Відтак, суд приходить до висновку, що доводи позивача про спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з порушення його прав знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Однак, беручи до уваги характер та тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій відповідача, здійснення додаткових зусиль для поновлення працівником своїх прав, характер немайнових втрат та можливість їх відновлення та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації в сумі 5000,00 грн., що підлягає стягненню на користь позивача із відповідача - юридичної особи ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»у відшкодування моральної шкоди.

Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості та враховує моральні страждання, які зазнав позивач внаслідок порушення відповідачем процедури його звільнення.

Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заборгованості заробітної плати, однак сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, та враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача - юридичної особи ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»в дохід держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору, а на користь позивача пропорційно задоволеної позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 16,66% (5000,00 грн. ? 100 : 30000,00 грн.) в сумі (1073,60 грн. ? 16,66%) 178,86 грн. судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта, Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості з нарахованої та невиплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Горького, 2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 21 850, грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Горького, 2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 178,86 грн. Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Горького, 2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний