Справа №:755/9029/25
Провадження №: 2-о/755/418/25
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

"05" червня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали цивільної справи окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ ДРАЦС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ ДРАЦС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою, яка була передана у провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За нормою ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема окремого провадження.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру, заявник, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із відповіддю Управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , не перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб Дніпровського району міста Києва.

Звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва, заявник зазначила свою адресу місця проживання як: АДРЕСА_2 , при цьому жодних доказів на підтвердження свого місця проживання за вказаною адресою, до заяви не долучила.

Крім того, до матеріалів заяви заявником і не долученого жодних відомостей, що останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна, знаходиться у Дніпровському районі м. Києва.

З наведеного убачається, що підстави для розгляду заяви про оголошення фізичної особи померлою, Дніпровським районним судом м.Києва відсутні.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтями 2, 3, 4 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховою радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

За вимог п.1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Убачається, що Дніпровському районному суду м. Києва дана заява за правилами ст. 305 ЦПК України територіально не підсудна, що позбавляє Дніпровський районний суд м. Києва права прийняти дану справу до свого провадження, не порушуючи правил підсудності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Так, дана цивільна справа окремого провадження, враховуючи зареєстроване місце проживання заявника, підсудна Єнакіївському міському суду Донецької області.

В той же час, згідно розпорядження від 02.09.2014 №2710/38-14 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, територіальна підсудність Єнакіївського міського суду Донецької області зміна на Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 територіальна підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області змінена на Дружківський міський суд Донецької області

Рішення Вищої ради правосуддя від 19.12.2024 № 3707/0/15-24 територіальна підсудність Дружківського міського суду Донецької області змінено на Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва та має бути передана на розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 4, 31, 260, 316, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ ДРАЦС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою - передати за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу (вул. Леоніда Бородича, 3, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: