Справа № 692/512/25
Провадження № 2/692/357/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №7289817 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 7500,00 грн. на строк 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, дата повернення кредиту 14.11.2024 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 7500,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав та не здійснював оплату за кредитним договором. 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ Україна», як фактором було укладено договір факторингу №25-07/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги позивач повідомив відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідного повідомлення. 25.11.2024 року позивач змінив найменування з ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ Україна» та ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»

Заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 38096,25 грн., з яких:

-7500,00 грн. - тіло кредиту;

-13731,00 грн. нараховані проценти;

-16865,25 грн. нараховані проценти за 113 календарних днів.

Окрім того, позивач просить стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. та судовий збір.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 28.04.2025 року.

Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову повністю в зв`язку з тим, що вважає, що відсотки за несвоєчасно виконані зобов`язання є несправедливими в розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Окрім того, вважає, що грошова вимога яка була нарахована за 113 днів не може бути предметом стягнення, оскільки вказане нарахування здійснено поза межами договору. Також заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позовна заява не потребувала значних витрат адвоката.

Представник позивача надав відповідь на відзив в якому вказав, що наданий розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості, оскільки укладаючи кредитний договір сторони передбачили нарахування процентів, що і було узгоджено та підписано відповідачем. Щодо нарахування процентів за 113 календарних днів то зазначив, що з п.1.1. договору факторингу №25-07/24-Ф від 25.07.2024 року фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, а тому враховуючи, що на момент укладення вищезазначеного договору строк кредитного договору не сплив, то позивачем було нараховано проценти за 113 днів.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії договору №7289817 про надання споживчого кредиту від 20.11.2023 року укладеному між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Згідно п. 1.2 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, сума кредиту складає 7500,00 грн. на строк 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Згідно Розділу 2 договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, сума кредиту перераховується протягом двох робочих днів з моменту укладення договору. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8924, 20.11.2023 року ОСОБА_1 . Сам факт укладення договору відповідачем не заперечується.

До даного договору додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту, які також підписані відповідачем електронним підписом.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.

Суд вважає, що позивачем доведено укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 електронного договору про надання споживчого кредиту №7289817 20.11.2023 року. Окрім того, укладення кредитного договору не оспорюється і відповідачем. Перерахування відповідачу коштів за договором про надання споживчого кредиту підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» №20240809-2.3 від 09.08.2024, в якому під №44 зазначено, що 20.11.2023 13:56:05 на суму 7500,00 грн., призначення платежу: зарахування на масу картки НОМЕР_1 . Дані картки співпадають з зазначеною в договорі. Факт отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується, тому суд не вбачав підстав витребування даної інформації від банку за клопотанням позивача.

Щодо відступлення права вимоги, суд зазначає, що з копії договору факторингу № 25-07/24-Ф від 25.07.2024 року вбачається, що 25 липня 2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ Україна» було укладено договір за яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1. З доданого витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25-07/24-Ф від 25.07.2024 року вбачається, що в реєстрі значиться ОСОБА_1 .

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за кредитним договором №7289817 від 20.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 24.07.2024 року становила загальний розмір 21231,00 грн., з яких:

-7500,00 грн. - тіло кредиту;

-13731,00 грн. нараховані проценти;

З розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» вбачається, що позивач нарахував додаткові проценти за користування кредитом за 113 днів у сумі 16865,25 грн., які не сплачені відповідачем в межах дії договору, тобто в межах 360 днів строку на який укладено кредитний договір. Оскільки предметом договору факторингу є грошові вимоги строк виконання зобов`язання яких виникне в майбутньому до третіх осіб, то донараховані проценти позивачем також підлягають стягненню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідач на думку суду не довів, що узгоджені ним проценти у кредитному договір є несправедливими. Як свідчить практика розгляду у спорів по кредитних відносних проценти, які визначені у даній справі 1,99 % стандартна ставка та 0,697 % знижена процентна ставка є типовими ставками плати за кредит.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором від 20.11.2023 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ Україна», та ОСОБА_1 .

Відповідно до Рішення №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року було змінено найменування товариства на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, заявки №7672 від 11.03.2025 на виконання доручення до договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №7672 від 10 квітня 2024 р. Згідно рахунку на оплату №7672-10/04-2025 від 10.04.2025 року послуги адвоката Столітнього М.М. у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач просить суд зменшити витрати на правничу допомогу у зв?язку з тим, що позвна заява шаблонною так як у судах перебуває велика кількість однотипних справ позивача, відмінності стосуються лише індивідуальних даних прізвищ, дат договорів, розміру заборгованості, підготовка позову не потребує глибокою юридичної аналітики, справа є малозначною, необхідності у залучанні адвоката не має, так як підготовити позов могли штатні працівники. Суд погоджується з доводами відповідача щодо наведених ним доводів та вважає, що справедливим розміром витрат на правничу допомогу у даній справі буде 3500 грн., які підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір потрібно сягнути з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та стягненню відсотків, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору. Окрім того підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 550, 551, 624, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 12-13, 76-81, 141, 229, 259, 263-265, 273-274, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість по кредитному договору №7289817 від 20.11.2023 року у сумі 38096 гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судові витрати у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 гривень 00 копійок, а всього 5922 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий