Справа № 296/4130/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Годлюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Соломонюк С.А. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що у сторін від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.03.2024р. шлюб між сторонами розірвано.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за місцем проживання батька, але фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка самостійно утримує дитину та займається її вихованням.

Враховуючи зазначене, та оскільки ОСОБА_1 має стабільний дохід, у змозі забезпечувати потреби малолітньої дитини, а батько ОСОБА_2 відмовляється оперативно вирішувати нагальні питання, які стосуються доньки, представник позивача з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить позовні вимоги задовольнити.

У відзиві від 19.09.2024р. ОСОБА_2 вказав, що до розірвання шлюбу за взаємною згодою з ОСОБА_1 було погоджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати з позивачкою. З часу фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не заперечував факт того, щоб дитина проживала з матір`ю. ОСОБА_2 зазначив, що твердження позивачки про те, що вона сама займається вихованням доньки не відповідає дійсності, оскільки він бачиться з дитиною та допомагає матеріально. Враховуючи зазначене, та оскільки спір відсутній, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у відповіді на відзив від 21.11.2024р. зазначив, що інформація зазначена у відзиві не відповідає дійсності. Непогодження відповідача з вимогами щодо встановлення місця проживання дитини підтверджує наявність спору. Просив вимоги позовної заяви задовольнити.

Від представника позивача ОСОБА_4 14.04.2025р. надійшла заява про розгляд справи без сторони позивача. Вимоги позовної заяви просив задовольнити, а судові витрати залишити за позивачкою.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в заяві від 14.04.2025р. позовні вимоги щодо місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_1 , визнав, просив провести розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в заяві від 14.04.2025р. просив розгляд справи провести без його участі. Позовну вимогу щодо визначення проживання дитини з матір`ю підтримав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серій НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до судового наказу від 01.01.2024р. виданого Корольовським районним судом м. Житомира наказано стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів доходів платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 30.11.2023р. за адресою: АДРЕСА_2 , проживають, зокрема: ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Умови проживання дитини належні, наявні необхідні побутові зручності. У Аніти наявне окреме спальне місце з чистою постіллю, одяг та взуття відповідно до сезону, канцелярія, місце для підготовки домашніх завдань. Мати з дитиною проживають за вказаною адресою окремо від батька з 17.12.2022р. (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідності ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч.2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.12.2022р. проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 займається вихованням доньки, стежить за її здоров`ям, навчанням, харчуванням та матеріальним забезпеченням.

Батько дитини ОСОБА_2 , проживає окремо. З ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкується.

Суд бере до уваги, що представник відповідача ОСОБА_6 в заяві від 14.04.2025р. щодо визначення місця проживання доньки з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 , позов визнав.

Враховуючи, що позивач займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, а також заяву представника відповідача про визнання позову, суд вважає, що на даний час проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, які фактично проживають разом, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з ОСОБА_1 відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.160, 161 СК України, ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. П. Маслак