Провадження № 22-ц/801/1450/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шикунової Аліни Олександрівни

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Жмудя О.О.,

у справі № 127/24999/24

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до ОСОБА_2 (відповідач)

за участі Вінницької міської ради (третя особа)

про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в міський суд з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником частини домоволодінні АДРЕСА_1 , а решта домоволодіння належить відповідачеві. Згідно рішення Вінницької міської ради від 06.03.1958 року за цим домоволодінням закріплено земельну ділянку площею 0,713 га.

Проте добровільно визначити порядок користування земельною ділянкою відповідач не бажає, а тому вона просить встановити порядку користування земельною ділянкою площею 0,713 га відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року провадження у справі закрито.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду, 20 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Шикунову А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що по справі виникли підстави для процесуального правонаступництва заміни сторони в зв`язку з тим, що відповідач по справі померла, і ця обставина з`ясувалася вже після відкриття провадження у справі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду 26 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 червня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Апелянт ОСОБА_3 , повідомлена в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Від представника третьої особи Вінницької міської ради суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на положення статті 186 ЦПК України та виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 померла до звернення з позовом, а провадження у справі відкрито вже після її смерті, що є неприпустимим.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У частині першій статі 42 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно із частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже процесуальне правонаступництво у справах, де таке правонаступництво допускається, у разі смерті фізичної особи можливе в порядку статті 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак лише за умови, що смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), викладено такі правові висновки: «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства».

Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження № 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19), від 09 жовтня 2023 року у справі № 688/181/23 (провадження № 61- 8186св23).

Судова практика з указаного процесуального питання є сталою та сформованою.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто, за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини 1 статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Отже якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту підпункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

У справі, що переглядається, становлено, 29 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі .

05 травня 2025 року суду першої інстанцій від ОСОБА_4 , дочки відповідача ОСОБА_2 , надійшла заява про відвід судді Жмудя О.О., до якої долучено копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та скороченого свідоцтва про смерть, в перекладі з польської на українську мови, із яких встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки відповідач ОСОБА_2 померла до відкриття провадження у справі, вона не набула статусу учасника справи, а тому суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі.

Оскільки провадження у справі відкрито безпідставно й воно підлягає закриттю, неможливим в силу закону є й процесуальне правонаступництво в ній з підстав, що викладені вище.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, апеляційний суд не встановив.

З таких підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката Шикунової А.О. про наявність підстав для залучення до участі у справі правонаступників померлої відповідачки, оскільки провадження у справі уже відкрито.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шикунової Аліни Олександрівни залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року, без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б.Войтко

І.В. Міхасішин