КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 366/2018/24 Головуючий у 1 інстанції: Слободян Н.П.
Провадження № 22-ц/824/3202/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії Служби безпеки України на рішення Іванківського районного суду Київської області від 13 вересня 2024 року в справі за позовом Національної академії Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за освітні послуги та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

У липні 2024 року Національна академія Служби безпеки України (далі - Національна академія СБУ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза освітні послуги та пені.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за контрактом від 15 жовтня 2020 року № 758 про військову підготовку громадянина у розмірі 8 055,03 грн, у тому числі: 5 901,12 грн - заборгованість за надані послуги; 2 153,91 грн - пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що наказом Національної академії СБУ від 16 вересня 2020 року № 210 ОСОБА_1 зарахований для проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.

15 жовтня 2020 року між сторонами укладено контракт № 758 про військову підготовку відповідача в Національній академії СБУ за програмою підготовки офіцерів запасу, відповідно до якого період навчання складав 2 роки.

За умовами контракту позивач надавав відповідачу освітні послуги, однак ОСОБА_1 не виконав навчальний план, у зв`язку з чим 30 грудня 2021 року був відрахований за порушення умов контракту.

Позивач зазначив, що відповідач порушив умови контракту в частині сплати грошових коштів за освітні послуги, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 8 055,23 грн, у тому числі: 5 901,12 грн - заборгованість за надані послуги; 2 153,91 грн - пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 13 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Національної академії СБУ заборгованість за надані освітні послуги в розмірі 5 901,12 грн, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 216,50 грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 09 жовтня 2024 року Національна академія СБУ подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Іванківського районного суду Київської області від 13 вересня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволені позову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив, що рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Суд першої інстанції не врахував, що пункт 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не передбачає звільнення від обов`язків сплатити пеню за прострочення грошового зобов`язання, що випливає з будь-яких договорів, окрім кредиту (позики).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.

Згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на частину 1 статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачений ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Національної академії СБУ від 16 вересня 2020 року № 210 ОСОБА_1 зарахований до Національної академії СБУ для проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу за військово-обліковою спеціальністю 340007 захист від інформаційно-психологічного впливу.

15 жовтня 2020 року між Національною академією СБУ (заклад) та ОСОБА_1 (громадянин) укладено контракт № 758 про військову підготовку ОСОБА_1 у Національній академії СБУ.

Предметом контракту є освітня діяльність закладу в галузі вищої освіти, пов`язана з військовою підготовкою громадянина за програмою підготовки офіцерів запасу у військовому навчальному підрозділі закладу за військово-обліковою спеціальністю «захист від інформаційно-психологічного впливу».

Відповідно до пункту 2.1.2 контракту, заклад має право в односторонньому порядку відрахувати громадян за невиконання навчального плану або відсутність на заняттях без поважних причин.

Підпунктами 2.4.2, 2.4.7. контракту визначено, що громадянин зобов`язується постійно відвідувати всі види занять з військової підготовки, у встановлені строки складати заліки та екзамени, передбачені програмою військової підготовки, брати участь у заходах, брати участь у заходах, що проводять у військовому навчальному підрозділі закладу та виконувати умови Контракту.

Підписуючи контракт, сторони узгодили, що загальна вартість підготовки громадянина становить 11 345,00 грн за один рік навчання (пункт 3.1 контракту).

З огляду на пункт 3.2 контракту, оплата послуг за навчання проводиться громадянином частинами, по семестрах у 4 етапи: 1 етап - 15 днів з дня підписання контракту; 2 етап - з 01 до 25 січня 2021 року; 3 етап - з 01 до 25 вересня 2021 року; 4 етап - з 01 до 25 січня 2022 року.

Згідно з пунктом 3.3. контракту, за несвоєчасну оплату освітніх послуг громадянин сплачує закладу пеню у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, а в разі несплати за навчання протягом одного місяця він відраховується з військового навчального підрозділу закладу за порушення умов контракту.

Контракт діє до 31 грудня 2022 року (пункт 4.3 контракту).

Наказом Національної академії СБУ від 30 грудня 2021 року № 343 відповідач відрахований за порушення умов контракту з числа громадян, які навчаються за програмою підготовки офіцерів запасу, дія контракту припинена.

17 квітня 2024 року позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості з освітніх послуг.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість у розмірі 8 055,03 грн, у тому числі: 5 901,12 грн - заборгованість за надані послуги; 2 153,91 грн - пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг.

У розрахунку зазначено, що за 1, 2 та 3 етап навчання відповідач мав сплатити по 5 672,50 грн за 1 та 2 етап навчання та 5 956,12 грн за третій етап.

Водночас відповідач 27 жовтня 2020 року та 06 січня 2021 року сплатив по 5 700,00 грн за навчання, що враховано при розрахунку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача за освітні послуги становить 5 901,12 грн. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок та не надав доказів про погашення у повному чи частковому розмірі заборгованості.

Відмовляючи у позові в частині стягнення пені, суд першої інстанції зазначив, що пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг становить 2 153,91 грн, яка нарахована за період з 26 вересня 2021 року до 25 вересня 2022 року. Проте позивач хоч і вірно визначився зі строком нарахування пені, однак не врахував, що цей строк є періодом встановлення в Україні карантинних обмежень, під час яких боржники звільняються від обов`язку сплати пені за простроченими договірними зобов`язаннями.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на статтю 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 628, 629 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 903 ЦК України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

В абз. 3 частини 1 статті 63 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

Також пунктами 4, 5 частини 1 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання.

Згідно з вимогами статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач надав укладений між сторонами договір (контракт).

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг.

Факт невиконання зобов`язань за договором, зокрема, оплати передбачених ним освітніх послуг, підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Відповідач відсутність такої оплати не спростував.

При цьому весь термін навчання відповідача, за який не було сплачено, Національна академія СБУ належним чином надавала можливість безперешкодно отримувати освітні послуги, тобто одержувачу надавалася можливість навчатися, отримувати відповідні освітні послуги, користуватися матеріальною базою закладу тощо.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг, яка нарахована за період з 26 вересня 2021 року до 25 вересня 2022 року становить 2 153,91 грн.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення пені з наступних підстав.

Так, пунктом 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (Закон України від 16 червня 2020 року № 691-ІХ «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19»).

Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2023 року у справі № 709/1320/21 (провадження № 61-7203св22) зазначив, що тлумачення пункту 15 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань.

Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку (штраф, пеню) за таке прострочення. Законодавець на рівні акту цивільного законодавстві (пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання.

Отже, суд першої інстанції не врахував, що пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не поширюються на правовідносини у сфері надання освітніх послуг, які виникли між ним та позивачем.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надання освітніх послуг, проте помилково відмовив у стягненні пені.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні пені та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат з ухваленням нового рішення про задоволення позову про стягнення пені.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких підстав з урахуванням задоволення позову та апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 3 028,00 грн та за подання апеляційної скарги на рішення суду в сумі 3633,60 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної академії Служби безпеки України задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 13 вересня 2024 року скасувати в частині відмови у стягненні пені та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Служби безпеки України (03066, м. Київ, вул. М. Максимовича, 22, ) 2 153,91 грн пені, яка нарахована за період з 26 вересня 2021 року до 25 вересня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Служби безпеки України (03066, м. Київ, вул. М. Максимовича, 22, ) 3 028,00 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Служби безпеки України (03066, м. Київ, вул. М. Максимовича, 22, ) 3 633,60 грн судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана