Справа № 372/3101/25
Провадження 2-з-48/25
ухвала

Іменем України

05 червня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його подачі, в якій просив забезпечити позов (до подачі позовної заяви до суду) шляхом зобов`язання Обухівського водопровідно- каналізаційного підприємства (КП «ОБУХІВВОДОКАНАЛ») відновити послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у нежитловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 до моменту розгляду Обухівським районним судом Київської області позовної заяви ОСОБА_1 до КП «ОБУХІВВОДОКАНАЛ», ОСОБА_3 про протиправне приєднання до внутрішніх мереж водопостачання, безоблікове водокористування, стягнення збитків, зобов`язання провести перерахунок за послуги з водопостачання та водовідведення до моменту постановлення рішення Обухівського райсуду Київської області та набрання ним законної сили.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що після неодноразових звернень до КП «Обухівводоканал» у підвальному приміщенні за адресом АДРЕСА_1 яке належить фізичній особі ОСОБА_1 виявлено факт самовільного приєднання до внутрішньої мережі водопостачання іншого споживача, а саме об`єкт нежитлової нерухомості за адресом АДРЕСА_2 , який належить ФОП ОСОБА_3 . Як власник приміщення і мереж водопостачання ОСОБА_1 ніколи не надавав дозволу для приєднання до своїх внутрішніх систем водопостачання іншим споживачам по приєднанню. 28.04.2025 року на електронну адресу заявника відправлено претензію, яку він отримав 01.05.2025 року з вимогою сплатити заборгованість за ненадані послуги, які на думку підприємства виникли в період з 01.01.2024 року по 28.04.2025 року та становить 36968,79 гривень79 копійок.

За небажання оплачувати послуги чужого споживача, який користується незрозумілою лояльністю і підтримкою КП «Обухівводоканал» без можливості рівного права на вирішення спору що виник на підставі спірних правовідносин на підставі сумніву в законності приєднання його вузла до обліку чужого споживача 28.05.2025року о 10 годині ранку працівники КП «Обухівводоканал» припинили надання послуги централізованого водопостачання до його приміщення за адресом АДРЕСА_1 , про що складено акт в присутності комісії з 5 чоловік. Вважає такі дії зі сторони КП «Обухівводоканал» незаконними, упередженими такими що носять ознаки неоднакового відношення до Споживачів, з ознаками примусу визнання і фінансового утримання іншого споживача без законних на то підстав. Необхідність забезпечення позову шляхом зобов`язання відновити водопостачання і водовідведення у нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , обумовлена тим, що у даному приміщенні знаходиться ветеринарна клініка, яка не може повноцінно функціонувати без водопостачання, а також знаходиться Обухівське ВОК ТОВ "Київська обласна ЕК" (підприємство, що входить до складу об`єктів критичної інфраструктури, а тому не може бути відключено від електро, тепло, водопостачання; нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться на одній водопровідній трубі в межах дії одного договору.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Перелік зазначених у статті 150 цього Кодексу видів забезпечення позову не є вичерпним, а відтак у разі необхідності суд може забезпечити позов іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, види забезпечення позову мають бути спів мірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому (пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі № 755/5333/20, провадження № 61-17180св20, указав, що звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову, а також спроможну вірогідність саме таких обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Таким чином, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі, зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частини 7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати права інших осіб.

У заяві про забезпечення позову представником заявника не зазначено із яким предметом позову він має намір звернутися до суду.

Окрім цього, між сторонами існують договірні правовідносини щодо постачання послуг і забезпечення водопостачанням, в зв`язку із чим забезпечення позову виглядало б як втручання в договірні відносини сторін.

Тому, у задоволенні заяви про забезпеченні позову позивачеві слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня підписання ухвали.

Суддя Г.В.Висоцька