Справа №339/471/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В.В.

при секретарі Латик В.Є.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шведа О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Фреїшин Т.М. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні свого брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що встановлення факту проживання та перебування на утриманні загиблого брата (військовослужбовця), необхідне йому для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, оскільки останній був його годувальником.

Загиблий брат ОСОБА_5 є рідним братом позивача і, будучи молодшим сержантом, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Також їхніми братами є відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які мають свої сім`ї і проживають окремо від позивача. Батьками були ОСОБА_3 (батько) і ОСОБА_6 (мати).

Позивач проживав з братом ОСОБА_5 , разом вони вели спільне господарство і він перебував на його повному утриманні, оскільки його власний дохід був меншим. Окрім того, позивач з 2008 року розлучений, дітей немає.

ОСОБА_2 з дитинства хворіє, так як народився з вовчою пащею (палатосхізіс) - вроджена вада розвитку щелепно-лицевої ділянки, що представляє собою розщеплення м`якого і твердого піднебіння, що призводить до порушення процесів дихання, харчування, звукоутворення, відповідно потребував постійного стороннього догляду, спеціального харчування та прийому ліків. На його лікування, гігієну щомісячно потрібно 4800.00 грн. Окрім цього потрібні кошти на його харчування і комунальні послуги.

Таким чином коштів, що отримує позивач як державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям не вистачало йому на ліки, гігієну, харчування, оплату комунальних послуг, а допомога брата була постійним і основним джерелом його засобів до існування, оскільки надавалась систематично (більше 4 років), носила постійний характер та була його основним джерелом до належного існування, лікування, що свідчить про перебування позивача на утриманні брата ОСОБА_5 до дня його смерті.

Призначення та виплату пенсії в разі втрати годувальника здійснюють органи Пенсійного Фонду України. Станом на дату звернення до суду позивач не звертався до органів ПФ України за призначенням та виплатою пенсії в разі втрати годувальника.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

18 грудня 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Іванів О.В. надіслав через електронний суд пояснення щодо позову, згідно якого вказує, що ОСОБА_2 не працює, досяг пенсійного віку. Позивачу встановлення факту проживання та перебування на утриманні загиблого брата ОСОБА_5 необхідне для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 у зв`язку із смертю військовослужбовця, який був годувальником. Позивач не звертався до будь-якого територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в т.ч. і щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Одержання позивачем заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли буде встановлено, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для останнього допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні та повинно здійснюватися відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України, на основі повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, на яких ґрунтується подана заява, при об`єктивній оцінці доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення питання по суті (т 1, а.с.93-96).

20 грудня 2024 року представник Міністерства оборони України Шведа О.Б. надіслала

через електронний суд відзив на позов в якому вказує, що обґрунтування заяви позивача є недостатнім, належних доказів для встановлення факту перебування на утриманні загиблого брата не надано. Відзначає, що з позовної вимоги не вбачається, за який саме період позивач хоче, щоб суд визнав його таким, що повністю перебував на повному утриманні свого загиблого брата.

За загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії, відшкодування шкоди чи отримання грошової допомоги тощо. Факт перебування особи на утриманні померлого має місце за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю (заявнику), була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання заявником інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування його на утриманні. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Отже, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого суду необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

З наданих документів не вбачається за можливе встановити факт перебування позивача на утриманні у загиблого ОСОБА_5 більше 4 років, оскільки доказів на підтвердження цього позивачем не надано.

Щодо наявного в матеріалах справи акту обстеження житлово-побутових умов від 08 січня 2024 року, то він складений та підписаний комісією, яка не уповноважена на підтвердження фактів, зазначених в акті, а саме: перебування на утриманні конкретної особи та підтвердження відсутності інших доходів.

Також на підтвердження того, що позивач є хворою лежачою особою і ОСОБА_5 за життя повністю утримував його, відповідних підтверджуючих документів медичного характеру не надано. Потребу хворого у постійному сторонньому догляді визначають медико-соціальні і лікарсько-консультативні комісії. Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі є форми 080-4/о. Підтвердити факт необхідності в допомозі з боку інших осіб, можуть лише медичні документи відповідного зразку та видані відповідними уповноваженими органами.

Проте, позивачу лише 15 квітня 2024 року надано висновок про наявність порушень організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з послуги на непрофесійній основі, тобто вже після того моменту як загинув його брат ОСОБА_5 .

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого також має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Крім цього, згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Тобто, ОСОБА_2 мав би довести суду систематичне та повне утримання, відсутність інших джерел доходів окрім допомоги померлого, довести, що допомога годувальника була постійним основним джерелом засобів до її існування.

Відповідно з виписки банку, є відомості про переказ коштів на особистий рахунок ОСОБА_2 лише 14 листопада 2023 року - 50 000.00 грн. і 07 грудня 2023 року - 80 000.00 грн та 6 000.00 грн. При цьому, ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , це свідчить про те, що загиблий фізично не міг цього зробити, що ставить під сумнів систематичність переказу коштів позивачу. За таких обставин дана довідка не є доказом того, що гроші отримані від ОСОБА_5 були основним і постійним джерелом існування ОСОБА_2 .

Позивачем також, не додано доказів придбання загиблим братом до часу смерті речей, предметів, харчування, оплати засобів зв`язку та комунальних послуг; фото і відео доказів спільного проживання, проведення часу як одна сім`я; щодо спілкування (розмов, листування, тощо) між ним та загиблим, у тому числі щодо підтвердження перебування на утриманні.

Надані позивачем докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що ОСОБА_2 перебував на утриманні загиблого брата ОСОБА_5 , а тому представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.100-104).

30 грудня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Фреїшин Т.М., надіслала через електронний суд відповідь на відзив, в якому вказує, що доводи вказані у відзиві на позов - це суб`єктивна позиція відповідача, а правову оцінку наданих доказів в обгрунтування позовних вимог надає суд.

Позивач являється рідним братом ОСОБА_5 , проживали вони разом в одному будинку до дня смерті останнього.

Позивач не працює і до призову на військову службу ОСОБА_5 допомагав йому в столярній майстерні, пенсійного віку досяг, проте немає відповідного страхового стажу та відповідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не має права на призначення пенсії за віком (відсутній трудовий стаж).

Догляд за ОСОБА_2 , ведення спільного господарства, проживання, оплату комунальних послуг, ліків тощо, здійснював за життя повністю його брат ОСОБА_5 (а.с.136-138).

14 січня 2025 року ухвалою суду залучено в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 .

10 березня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

27 березня 2025 року представником співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позов, в якому зазначає, що з позовної заяви не вбачається за який саме період позивач хоче, щоб суд визнав його таким, що повністю перебував на повному утриманні свого брата.

За загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії, відшкодування шкоди чи отримання грошової допомоги. Позивач вказує, що був на утриманні свого брата більше 4 років, проте докази на підтвердження цього не надав. Щодо наявного акту обстеження житлово-побутових умов від 08 січня 2024 року то він складений, підписаний комісією, яка не уповноважена на підтвердження фактів, зазначених в акті: перебування на утриманні особи за особою; щодо підтвердження відсутності інших доходів. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого також має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію, тощо. А тому, вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (т.1, а.с.209-212).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Фреїшин Т.М., позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, додатково пояснила, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв позивач, інші брати від спадщини відмовилися. За життя ОСОБА_5 купував техніку, меблі (шафу), ліки, сплачував комунальні послуги. З 04 липня 2023 року позивач потребує стороннього догляду. Під час перебування ОСОБА_5 в лавах ЗСУ, позивачу допомагав брат ОСОБА_4 , а фінансовим утриманням займався нині померлий.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що його рідні брати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали в одному будинку, основний дохід мав ОСОБА_5 . Коли останній перебував вдома він все необхідне купував, коли перебував на службі, всім займався він та його дружина, купували продукти, здійснювали догляд за ОСОБА_2 в лікарні, а гроші передавав ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що сам він проживає в м. Стрий Львівської області, приїжджав до братів рідко. Як саме здійснювалося утримання його брата ОСОБА_2 не знає, особисто він цим не займався.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що доказів утримання ОСОБА_2 його братом ОСОБА_5 більше 4 років позивачем не доведено. Звертає увагу, що комісія, яка склала акт обстеження не має повноважень на встановлення таких обставин як перебування особи на утриманні іншої особи. Крім того, зазначає, що позивач не має інвалідності.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надавши пояснення по справі у судове засіданні не з`явився.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши відзив на позов, в судові засідання повторно не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Сукіль Долинського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження. У вказаному свідоцтві його батьками вказано: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_6 (т 1, а.с. 16). Його рідними братами є ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т 1, а.с.15; 24-25).

ОСОБА_5 06 серпня 2023 року за призовом під час мобілізації призначено на посаду стрільця-санітара гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 100915А/658, який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ( НОМЕР_3 , а.с.20).

01 квітня 2024 року командир військової частини НОМЕР_1 доніс командиру військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 про смерть (загибель) молодшого сержанта ОСОБА_5 у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, який 06 грудня 2023 року під час ведення бойових дій загинув від вибухової травми з осколковими пораненнями голови, лівої руки, обох ніг (т 1, а.с.17;26; 38-39).

ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 зі своїм братом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 (т 1, а.с.34).

Згідно довідки, виданої Козаківським старостинським округом, ОСОБА_2 перебував на утриманні брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідка видана на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 08 січня 2024 року (т 1, а.с.33).

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , встановлено, що останній зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . До смерті брата ОСОБА_5 перебував на його утриманні так як був безробітний, часто хворів і власний його дохід був меншим ніж необхідні витрати. Вказані акти складені депутатом Болехівської міської ради Заляско Н.Ю. та представниками громадськості (т 1, а.с.31; 72).

Позивач був одруженим з ОСОБА_8 , але згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 11 листопада 2008 року розлучений, дітей не має (т 1, а.с.49).

ОСОБА_2 хворіє на палатосхізіс - вроджена вада розвитку щелепно-лицевої ділянки про що свідчать копії з медичної картки (т1, а.с.63-68).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого ОСОБА_2 мав стан при виписці: інфаркт мозку внаслідок тромбозу церебральних артерій, гіпертензивна хвороба серця без застійної серцевої недостатності, гіпертонічна енцефалопатія, повторний ішемічний інсульт, гіпертонічна хвороба 3 ст. та ін. захворювання (т 1, а.с.32).

Згідно відповіді на адвокатський запит КНП «Центр первинної медичної допомоги» Болехівської міської ради Івано-Франківської області» від 03 січня 2025 року вбачається, що станом 06 грудня 2023 року ОСОБА_2 мав порушення функцій організму, переніс 04 липня 2023 року інфаркт головного мозгу, внаслідок тромбозу церебральних артерій. З того часу самостійно не пересувається, не здатний до самообслуговування та потребує постійного догляду (т 1, а.с.143).

Позивач перебуває на обліку Управлінні праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради та йому відповідно до Закону України №1768-ІІІ від 01.06.2000 р. «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», призначено допомогу з 01.10.2023р. по 31.03.2024 р. у розмірі 16 034.40 грн (т1, а.с.57). Згідно довідки від 20.11.2024 року позивач отримав за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року 30 139,20 грн державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 зареєстрована приватним нотаріусом Барабаш Р.С. за заявою позивача, а інші спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від спадкового майна (т 1, а.с.42).

13 вересня 2024 року нотаріусом видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на недоотримане грошове забезпечення після смерті ОСОБА_5 в сумі 290 003,57 грн (т 1, а.с.50).

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, Постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

У справі, що розглядається судом позивач зазначив, що встановлення факту перебування на утриманні брата потрібно йому для отримання виплат у зв`язку з його загибеллю.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно зі статтею 16-1 цього закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

На підтвердження своїх доводів представник позивача посилається на Акти обстеження матеріально-побутових умов від 08 січня 2024 року, 20 листопада 2024 року, які складені депутатом Болехівської міської ради Заляско Н.Ю. та представниками громадськості, згідно яких вбачається, що ОСОБА_2 перебував на утриманні свого брата ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказані акти суд оцінює критично, оскільки особи, які їх склали не уповноважені на встановлення обставин перебування особи на повному утриманні іншої особи. Крім того, з акту не вбачається на підставі яких документів, пояснення яких осіб були встановлені вказані в ньому обставини.

З медичних документів, наявних в матеріалах справи, дійсно вбачається, що ОСОБА_2 хворіє та потребує лікування. Однак представником позивача не доведено, які саме витрати здійснювалися на лікування ОСОБА_2 та в якому розмірі, оскільки до матеріалів справи не додано квитанцій на купівлю ліків, доказів отримання певних медичних послуг, тощо і відповідно не доведено, що ці витрати здійснював саме ОСОБА_5 .

Також відсутні докази купівлі меблів на які посилалася представник позивача, зокрема, шафи, та побутової техніки - холодильника, мікрохвильової пічі, пральної машини тощо. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_2 за однією адресою, а тому придбані продукти, предмети побуту, меблі, техніка були предметом спільного користування та не можуть бути доказом повного утримання іншої особи.

Сплату комунальних послуг за електроенергію ОСОБА_2 суд розцінює як утримання останнім майна, в якому він був зареєстрований та фактично проживав за виключенням часу перебування на військовій службі. Доказів на підтвердження придбання паливних дров для опалення будинку до суду також не надано. Інформацію з сайту Болехівського лісового господарства про вартість дров паливних, суд до уваги не приймає.

Щодо посилання представника позивача на виписку з банківського рахунку ОСОБА_2 , як на підтвердження фінансового утримання брата слід зазначити наступне. Судом встановлено, що дійсно 14 листопада 2023 року було здійснено переказ на картку ОСОБА_2 в сумі 50 050 грн. Перекази 07 грудня 2023року на картку ОСОБА_2 в сумі 6000 грн та 80 050 грн здійснені після смерті ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 і не можуть бути доказом того, що останній за життя надавав фінансову допомогу братові. Також згідно виписки відбувалися зняття готівки у відділенні Приватбанку в м. Болехів 01 грудня 2023 року в сумі 60 000 грн та 31 жовтня 2023 року в сумі 100 000 грн, однак доказів на підтвердження того хто саме знімав ці кошти і на чиї потреби суду не надано.

Окрім вказаних вище доказів представник позивача посилається на покази свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_9 пояснив, що він проживає в с.Сукіль Болехівської ТГ та знає братів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які проживали разом в одному будинку. Раніше вони працювали на будівництві. Коли ОСОБА_11 почав хворіти ОСОБА_12 його підтримував, допомагав, оскільки ОСОБА_11 ніде не працював. Перебуваючи на військовій службі, ОСОБА_5 передавав кошти ОСОБА_2 на лікування та харчування, однак подробиць, як саме це відбувалося, він не знає. Брат ОСОБА_4 допомагав брату ОСОБА_2 фізично коли той перебував на лікуванні. На його думку сам себе забезпечити позивач не міг. Останній переніс операційне втручання, кошти на лікування надавав ОСОБА_13 , однак яку суму і коли він не знає.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 хворіє, мав інфаркт та інсульт, на даний час не ходить, йому потрібна допомога. За життя брат ОСОБА_12 допомагав ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_12 перебував в ЗСУ він надавав кошти на все необхідне братові. В них були добрі відносини, разом жили, вели спільне господарство. Нині загиблий пересилав ОСОБА_2 кошти 4 рази. До призову на військову службу ОСОБА_5 не працював, мав лише підробітки.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_2 , останній хворіє, допомагає йому брат ОСОБА_4 . До загибелі ним опікувався брат ОСОБА_5 , підтримував фінансово. Вони проживали разом, мали нормальні стосунки. Раніше ОСОБА_12 працював в майстерні, ОСОБА_11 йому допомагав, а коли ОСОБА_12 захворів, всім займався ОСОБА_12 .

Однак суд вказує, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для висновку встановлення факту перебування позивача на утриманні брата до його загибелі ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) особливо якщо вони є суб`єктивними і не підтверджуються іншими доказами.

Посилання представника позивача на відповідь на адвокатський запит стосовно стану здоров`я ОСОБА_2 , суд також до уваги не приймає, оскільки його видано після смерті ОСОБА_5 03 січня 2025 року і вказана відповідь не є медичним висновком. Окрім того, слід зазначити, що факт потреби в постійному сторонньому догляді не є доказом повного систематичного утримання ОСОБА_2 його братом ОСОБА_5 . Доказів, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю суду також не надано.

Таким чином судом не встановлено, що допомога брата ОСОБА_5 позивачу була постійним і основним джерелом його засобів до існування та надавалась систематично (більше 4 років). Великі доходи, на які посилається представник позивача нині покійний ОСОБА_5 мав лише протягом перебування на військовій службі з 06 серпня 2023 року по 06 грудня 2023 року. До часу служби офіційно не працював, доказів про отримання ним доходів суду не надано.

З викладеного вбачається, що позивач та його представник не надали суду належних, достатніх та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували факт перебування позивача на утриманні брата ОСОБА_5 протягом 4 років по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення необґрунтований, а тому задоволенню не підлягає.

Підстав для відшкодування позивачу понесених судових витрат суд не вбачає, оскільки відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 5, 15,16, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 .

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_6 .

Міністерство оборони України, місцезнаходження: проспект Повітрофлотський, буд.6 м.Київ, .

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вул. С.Стрільців, 15 м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, .

ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Суддя Скригун В. В.