Справа № 541/4353/24
Провадження № 2-п/541/9/2025
У Х В А Л А

іменем України

29 травня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 541/4353/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 квітня 2025 року по справі № 541/4353/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою.

В заяві вказував, що взагалі не отримував судових повідомлень на останнє відоме місце реєстраційного обліку, з якого був знятий 16 листопада 2021 року і мешкав без реєстрації за іншою фактичною адресою: АДРЕСА_1 . Після винесення судового рішення, яке підлягає перегляду, заявник дізнався, що всі судові повідомлення надсилалися заявнику за невідомою йому адресою: по АДРЕСА_2 , за якою він ніколи не проживав, в зв`язку з чим заявник не отримував ні позовної заяви з додатками ні інших судових повідомлень. Проте один раз подавав заяву (клопотання) про перенесення розгляду справи, так як мав намір найняти адвоката в цю справу, про що заявника знову не повідомили на коли саме перенесли справу і чи взагалі задовольнили його клопотання. Заявник зазначає, що був позбавлений права приймати участь у справі, подавати відзив, заперечення, пояснення, докази, обґрунтування та спростування викладених обставин у позовній заяві, не міг скористатися професійною правничою допомогою адвоката, тощо. В матеріалах цивільної справи відсутні дані про вручення заявнику особисто судових повідомлень та матеріалів справи, так як він не розписувався у їх врученні, а в електронному виді заявник також не отримував сповіщень. Дізнався про існування вказаного оскаржуваного рішення суду випадково у встановлені строки на перегляд судового рішення. Заявник зазначає, що навіть судове рішення отримав через реєстр судових рішень на сайті «Судова влада» не особисто, а через адвоката, що було оприлюднено в загальному доступі 14 квітня 2025 року на вказаному сайті в реєстрі судовий рішень. Заявник зазначає, що на даній стадії заперечує позовні вимоги, так як при умові задоволення цієї заяви, він зможе повідомити при розгляді справи по суті всі обставини відсутності спору між позивачем та ним, надати докази всім цим фактам, спростувавши їх. Заявник зазначає, що заборгованості по розписці у нього вже немає, так як всі борги він віддав позивачу давно, а розписки про повернення не отримав. Заявник вважає, що доцільно заочне рішення суду переглянути з урахуванням його особистих пояснень в якості відповідача та всіх достатніх і допустимих належних доказів. З огляду на викладене, просить суд скасувати заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 квітня 2025 року по справі № 541/4353/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

29 травня 2025 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Акрітова К.К. до суду надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, відповідно до яких заява є необгрунтованою та підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто подавав до суду клопотання про перенесення судового розгляду з метою надання йому часу для укладення договору про надання правової допомоги , що є прямим підтвердженням його поінформованості про існування спору, дату та місце судового засідання. Таким чином, відповідач реалізував своє право на участь у процесі, був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак в подальшому усвідомлено не з`явлвся до суду, що прямо свідчить про зловживання процесуальними правами з його боку. Ненадання відзиву, доказів та неявка в суд не є підставами для скасування заочного рішення. Відповідач знав про судовий розгляд, мав можливість подати пояснення, відзив, докази, однак не скористався цим правом. Не подав жодних доказів, які б підтверджували поважність причин неявки або дійсну відсутність інформування. Тобто, відсутність відповідача в суді є наслідком його власного небажання брати участь у процесі, що не може бути підставою для скасування законного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,просить залишити заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення без задоволення.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 травня 2025 року призначене судове засідання по розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 21 травня 2025 року.

21 травня 2025 року за клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката Акрітова К.К. розгляд заяви про перегляд заочного рішення відкладено на 29 травня 2025 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Акрітов К.К. в судове засідання не з`явилися, у запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення представник ОСОБА_2 - адвокат Акрітова К.К. просить розгляд справи проводити без їх участі.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу III «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Дослідивши матеріали додані до заяви, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебувала цивільна справа № 541/4353/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 квітня 2025 року по справі № 541/4353/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , згідно боргової розписки від 15 червня 2021 року 118 900 (сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок; та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з відповіді відділу реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 29.11.2024 року № 05.3-08/1260, яка надійшла на адресу суду 02 грудня 2024 року, відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 16 листопада 2021 року було знято з останнього місця реєстрації: АДРЕСА_3 . Інформація про реєстрацію місця проживання в реєстрі Миргородської територіальної громади на ОСОБА_1 відсутня (а.с. 16). Згідно відповіді № 1278924 від 09 квітня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 27.03.1998 року було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , але 16 листопада 2021 року його знято з реєстрації (а.с. 60). В позовній заяві позивач ОСОБА_2 вказав останню відому йому адресу проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 . За вказаною адресою направлялась судова кореспонденція, в тому числі і судові повістки, проте поштові повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 22, 36, 38, 47, 57-58). Крім того, як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання повідомлень у додаток «Viber» на номер телефону НОМЕР_2 , які було доставлено 13.12.2024 року, 08.01.2025 року, 27.01.2025 року, 20.02.2025 року, 18.03.2025 року (а.с. 19, 28, 33, 46, 54) та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 23, 29, 37, 45, 56).

Крім того, як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд Миргородським міськрайонним судом Полтавської області справи № 541/4353/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою та дату, час та місце проведення судового засідання по справі, оскільки в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи призначеного на 08.01.2025 року (а.с. 24) та довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 13.12.2024 року, 08.01.2025 року, 27.01.2025 року, 20.02.2025 року, 18.03.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_1 доставлено всі повідомлення у додаток «Viber» з викликами його до суду з зазначенням дати, часу та місця проведення судових засідань, які направлялися судом на номер телефону НОМЕР_2 , який вказаний ОСОБА_1 як контактний номер телефону у поданій і підписаній ним заяві про перегляд заочного рішення та заяві про розгляд справи без його участі (а.с. 19, 28, 33, 46, 54, 71-72, 97).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд належним чином виконав всі вимоги норм процесуального права щодо виклику відповідача до суду у судове засідання, і будь-яких порушень цивільно-процесуального законодавства не вчиняв.

Суд звертає увагу, що ним вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд. Неналежне виконання стороною своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами не може бути підставою для скасування рішення суду. Таким чином, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання.

Згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинні бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Слід зазначити, що судом було вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, було направлено рекомендовані листи за вказаною в позовній заяві останньою відомою позивачу ОСОБА_2 адресою проживання відповідача ОСОБА_1 , однак відповідач їх не отримував, що свідчить про його навмисне ухилення від розгляду справи.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону НОМЕР_2 та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України».

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі в порядку ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Разом із тим, в заяві про перегляд заочного рішення, суд вбачає відсутність зазначення про докази на які він мав би посилатись, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Правом подачі відзиву сторона відповідача не скористалась.

Відповідачем не надано суттєвих доказів, які б могли вплинути на зміст рішення по суті, як це передбачено ст. 285 ЦПК України, а відтак заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання по суті, суд зазначає, що твердження відповідача що заборгованості по розписці у нього вже немає, так як всі борги він віддав позивачу давно, а розписки про повернення не отримав, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, і разом з тим, відповідач своїм правом взяти участь у судовому засіданні та надати докази безпосередньо в суді не скористався, в судове засідання не з`явився.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`явився до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідало положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, у ній відсутні посилання на обставини, які є підставою для перегляду та скасування заочного рішення. Одне лише посилання на неналежне повідомлення про розгляд справи не може бути підставою для скасування заочного рішення. Враховуючи не зазначення відповідачем жодних інших доказів, які б могли мати значення для розгляду справи на час її розгляду та могли б привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 541/4353/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, заявник має можливість оскаржити рішення до Полтавського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2025 року.

Суддя: О. А. Морозовська