Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1879/22 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія 16 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 291/1879/22 за позовом ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради, Селянсько-фермерського господарства «Трудівник» про визнання права власності на земельну частку (пай), за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сірої Діани Миколаївни, на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17 червня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Митюк О. В.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що в період з 1959 року по 1996 року працювала в колгоспі ім. Постишева с. Мовчанівка Ружинського району Житомирської області та була його членом, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно з архівною довідкою Архівного відділу Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області від 14 липня 2022 року №313 - р розпорядженням голови Ружинської районної ради народних депутатів від 4 квітня 1995 року №87 проведено державну реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства «Мовчанівка», створеного на базі колгоспу ім. Постишева с. Мовчанівка, яке є правонаступником колишнього колгоспу ім. Постишева.

Згідно з архівною копією виписки з протоколу №1 зборів уповноважених членів «Мовчанівка» Ружинського району Житомирської області від 20.01.2000 року прийнято рішення щодо реорганізації КСП «Мовчанівка» в підприємство на засадах приватної власності на землю і на майно - селянське (фермерське господарство) і вирішено вважати правонаступником КСП «Мовчанівка». У подальшому на підставі розпорядження Ружинської районної державної адміністрації від 30.03.2000 року №154 проведено державну реєстрацію селянського/фермерського/господарства «Трудівник», розташованого в с. Мовчанівка, яке є правонаступником реформованого КСП «Мовчанівка».

Рішенням Мовчанівської сільської ради народних депутатів від 05 вересня 1995 КСП «Мовчанівка» було передано у колективну власність для сільськогосподарського використання 2458,2 га землі.

На підставі зазначеного рішення 13 лютого 1996 року КСП «Мовчанівка» було видано державний акт на право колективної власності на землю серія ЖТ № 05-18-000020, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землі.

З метою оформлення нею свого права власності на земельну частку (пай) як члена КСП «Мовчанівка» с. Мовчанівка її представником було подано адвокатський запит на отримання копії Державного акта від 13 лютого 1996 року та Додаток до нього.

Після отримання копії зазначених документів стало відомо, що ОСОБА_2 не включена до основного списку громадян - членів КСП «Мовчанівка». Разом з тим, згідно з копією виписки з Протоколу №1 зборів уповноважених членів «Мовчанівське» Ружинського району Житомирської області від 20.01.2000 року внесення в списки на одержання земельної частки (паю) осіб, які були членом КСП, пропущені при складанні списків на земельні паї», в список введена ОСОБА_2 .

Також згідно з наданою копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Мовчанівське» с. Мовчанівка Ружинського району Житомирської області вбачається, що зазначеним особам у Протоколі №1 зборів уповноважених членів КСП «Мовчанівське» Ружинського району Житомирської області від 20.01.2000 року «Про внесення в списки на одержання земельної частки (паю) осіб, які були членом КСП, але пропущені при складанні списків на земельні паї», видано Сертифікати на право на земельну частку (пай) як члену КСП «Мовчанівське».

Однак у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по «Мовчанівське» с. Мовчанівка запис про реєстрацію сертифікату на ім`я ОСОБА_2 відсутній, а, отже, Сертифікат на право на земельну частку (пай) як члену КСП не видавався.

У зв`язку з чим вважає, що порушено її право, та змушена звернутися до суду.

Таким чином, просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), що знаходиться на території Мовчанівської сільської ради Ружинського району Житомирської області із земель колишнього КСП «Мовчанівське» с. Мовчанівка, земель запасу чи резервного фонду Ружинської ОТГ.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 17 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сіра Д.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зокрема, зазначає, що 13 листопада 2023 року нею у відповідь на клопотання сторони відповідача про застосування строків позовної давності було подано клопотання про визнання поважними причин пропущення строків та поновлення строку звернення до суду, де було обґрунтовано поважність причини пропущення строків. Так, у період з 1959 року по 1996 року позивачка працювала у КСП «Мовчанівка», який є правонаступником колишнього колгоспу ім. Постишева, та була його членом, що підтверджується записами у трудовій книжці. Керівництво даного КСП запевнило позивачку, що вона має право на земельну ділянку (пай) відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та навіть вказало місце розташування земельної ділянки (пая). В процесі користування земельною ділянкою для своїх потреб позивачці стало відомо, що жодного права на користування даною земельною ділянкою (паєм) вона не має, так як не включена до списку громадян - членів КСП.

З метою захисту своїх прав та оформлення права на земельну частку (пай) як члена КСП «Мовчанівка» с. Мовчанівка, позивачка 04.07.2022 року звернулася до адвоката за наданням правової допомоги. Представником позивачки було подано адвокатський запит до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на отримання копії документів.

Після отримання представником копії Державного акта від 13 лютого 1996 року та Додатку до нього, копії виписки з Протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП «Мовчанівське» Ружинського району Житомирської області від 20.01.2000 року «Про внесення в списки на одержання земельної частки (паю) осіб, які були членом КСП, але пропущені при складанні списків на земельні паї», копії

Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Мовчанівське» с. Мовчанівка Ружинського району Житомирської області, позивачка дізналася про порушення своїх прав.

Однак суд жодним чином не мотивував відхилення даних доводів щодо пропущення строків позовної давності.

Також звертає увагу суду на те, що крім зазначених поважних причин пропущення строків та поновлення строків звернення до суду, були й інші обставини, зумовлені встановленням з 12 березня 2020 року карантину на всій території України на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також введенням в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин Указом Президента України №64/2022, який продовжено до 10 листопада 2024 року, які унеможливлювали своєчасне звернення до суду з позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зокрема, погоджується з висновком суду про те, що право на позов у ОСОБА_1 виникло ще у 2000 році. Розпаювання земель колишніх колгоспів з 1993 року є загальновідомим фактом, позивачка могла знати про видачу у 1996 році КСП «Мовчанівське» державного акта на право колективної власності на землю зі списком громадян, які мали право на земельну частку (пай). Натомість позивачка звернулася з позовом лише у січні 2023 році.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 1959 року по 1996 рік працювала в колгоспі ім. Постишева с. Мовчанівка Ружинського району Житомирської області та була його членом, що підтверджується копією трудової книжки № НОМЕР_1 виданої 15.01.1968 року КСП «ім. Постишева» с. Мовчанівка Ружинського району Житомирської області.

Згідно з архівною довідкою Архівного відділу Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області від 14 липня 2022 року №313 - р розпорядженням голови Ружинської районної ради народних депутатів від 4 квітня 1995 року №87 проведено державну реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства «Мовчанівка» створеного на базі колгоспу ім. Постишева с. Мовчанівка, яке є правонаступником бувшого колгоспу ім. Постишева.

Згідно з архівною копією виписки з протоколу №1 зборів уповноважених членів «Мовчанівка» Ружинського району Житомирської області від 20.01.2000 року прийнято рішення щодо реорганізації КСП «Мовчанівка» в підприємство на засадах приватної власності на землю і на майно - селянське (фермерське господарство) і вирішено вважати правонаступником КСП «Мовчанівка». У подальшому на підставі розпорядження Ружинської районної державної адміністрації від 30.03.2000 року №154 проведено державну реєстрацію селянського/фермерського/господарства «Трудівник», розташованого в с. Мовчанівка, яке є правонаступником реформованого КСП «Мовчанівка».

Рішенням Мовчанівської сільської ради народних депутатів від 05 вересня 1995 КСП «Мовчанівка» було передано у колективну власність для сільськогосподарського використання 2458,2 га землі.

На підставі зазначеного рішення 13 лютого 1996 року КСП «Мовчанівка» було видано Державний акт на право колективної власності на землю серія ЖТ № 05-18-000020, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землі.

Згідно з копією виписки з Протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП «Мовчанівка» Ружинського району Житомирської області від 20.01.2000 року внесення в списки на одержання земельної частки (паю) осіб, які були членом КСП, пропущені при складанні списків на земельні паї, в список введена ОСОБА_2 .

Також згідно з наданою копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Мовчанівське» с. Мовчанівка Ружинського району Житомирської області вбачається, що зазначеним особам у Протоколі №1 зборів уповноважених членів КСП «Мовчанівське» Ружинського району Житомирської області від 20.01.2000 року «Про внесення в списки на одержання земельної частки (паю) осіб, які були членом КСП, але пропущені при складанні списків на земельні паї» видано Сертифікати на право на земельну частку (пай) як члену КСП «Мовчанівське».

Однак у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по «Мовчанівське» с. Мовчанівка запис про реєстрацію сертифікату на ім`я ОСОБА_2 відсутній, а отже, Сертифікат на право на земельну частку (пай) як члену КСП не видавався.

Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 вищезазначеного Указу Президента України право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22,23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7від 16.04.2004року (із змінами та доповненнями внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), згідно зі статтею 25ЗК при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку(пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку( пай) з дня видачі цього акту.

Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

З огляду на зазначені вимоги в цій справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з статтею 71 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до положень статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

За змістом пункту 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статей 71, 75 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.

Статтею 80 ЦК УРСР встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що представник позивачки не навела обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із позовом. Враховуючи, що право на позов виникло у ОСОБА_1 у 2000 році, проте з позовом вона звернулася лише у 2022 році, тобто із пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сірої Діани Миколаївни, залишити без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17 червня 2024 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: