РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Багдасаровій Л.А

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Володимирської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті спадщину за законом на належне йому майно прийняла його дружина, а позивачки матір ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй на праві приватної власності майно, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під номером АДРЕСА_1 , який належав на праві спільної сумісної власності батькові позивачки ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_3 на підставі договору міни від 30 квітня 1996 року, зареєстрованому в реєстрі за №1-508 і на підставі реєстраційного посвідчення від 25 травня 1996 року, реєстровий номер 7228, та на земельну ділянку площею 0.0993 га передану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НИ №574931 від 21 квітня 2010 року.

Позивача ОСОБА_2 відповідно до ст.1265 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом, і має право на успадкування вищевказаного майна, яке належить її матері ОСОБА_3 . Окрім неї, інших спадкоємцем не має.

У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки проживала в іншій області у м. Львів, доглядала онуку, яка хворіла. Крім того, в Україні було оголошено воєнний стан, тому через зайнятість та психологічний стан вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори.

В зв`язку із вищевказаними обставинами, позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини .

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд слухати справу у її відсутність.

Представник відповідача Володимирської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява міського голови в якій просить слухати справу у відсутність їх представника, не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_2 .

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України.

В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права застосовуючи при цьому Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Згідно з договором міни від 30 квітня 1996 року, зареєстрованому в реєстрі за №1-508, та на підставі реєстраційного посвідчення від 25 травня 1996 року, реєстровий номер 7228, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та її ОСОБА_3 .

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія НИ №574931 від 21 квітня 2010 року, земельна ділянка площею 0.0993 га передану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 травня 2025 року.

Після його смерті спадщину за законом прийняла його дружина, а позивача матір ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 29 листопада 2022 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, у тому числі те, що вона успадкувала за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0.0993 га, передана для обслуговування зазначеного житлового будинку та господарських будівель.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про одруження № НОМЕР_4 .

Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги спадкового майна, яке належало ОСОБА_3 , є її донька ОСОБА_2 . Інший спадкоємців не має.

Повідомленням Володимирської державної нотаріальної контори № 467/01-16 від 09 травня 2025 року підтверджується, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , не заводилася, що є підтвердженням того, що будь-які заяви про прийняття спадщини від позивача чи від інших осіб до нотаріуса у строк, який необхідний для прийняття спадщини не надходило, а відтак прав чи інтересів інших осіб в разі задоволення позову порушено не буде.

Отже, як встановлено у справі та підтверджено відповідними належними та допустимими доказами, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

З письмових пояснень позивача вбачається, що після смерті матері, вона у встановлений законом шестимісячний строк, не звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки проживала у іншій області у м. Львів, доглядала онуку, яка хворіла, крім того в Україні було оголошено військовий стан

Суд вважає, що причини названі позивачем не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Однак, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З врахуванням принципу верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, з врахуванням доводів позивача щодо поважності причин пропуску нею строків для прийняття нею спадщини по смерті її матері, а також із врахуванням того, що факт прийняття спадщини позивачем не порушить прав та інтересів інших осіб, суд визнає такі причини поважними та задовольняючи позов встановлює ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю в один місяць для надання можливості подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, Володимирська міська рада визнала позов, а інших зацікавлених у спадковому майні осіб немає.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1268-1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Володимирської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), додатковий строк тривалістю 1 (один) місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Володимирського міського суду Ігор ВІТЕР