Справа № 591/7850/24
Провадження № 2-др/591/29/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2025 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 591/7850/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-
Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 12 травня 2025 року позов задоволено частково. В порядку поділу майна подружжя залишено у власності ОСОБА_2 транспортний засіб FORD FIESTA (хетчбек), 2005 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір зелений, VIN № НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля у розмірі 70 859,50 грн. Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50% судового збору, тобто в розмірі 708,58 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 708,58 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи в сумі 427,03 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено у зв`язку з необгрунтованістю.

19 травня 2025 року представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з?явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При поданні позову представником позивача було заявлено про наявність витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 10 000 грн. До ухвалення рішення, 09.05.2025 представником позивача було подано заяву про намір надати докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення .

Рішення суду ухвалено 12.05.2025 (понеділок). 19.05.2025 (понеділок), тобто в межах передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку з дня ухвалення рішення по суті спору, представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу та доказами їх направлення іншим учасникам справи.

Враховуючи наведені обставини, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представником позивача дотримано процедуру подання доказів понесених судових витрат.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано копію договору про надання професійної правничої допомоги, яким визначено , що вартість правової допомоги (гонорар) визначається в додаткових договорах до договору (п. 3.1). Додатковий договір №3, яким визначено, що правова допомога надається у справі щодо поділу спільного сумісного майна подружжя транспортного засобу; передбачено фіксований розмір гонорару 10 000 грн. та що оплата вартості професійної правничої допомоги здійснюється протягом семи календарних днів після підписання сторонами акту приймання передачі правничої допомоги. Також надано акт приймання передачі, яким визначено перелік виконаних робіт та наданих послуг, суму гонорару 10 000 грн. та оплату гонорару клієнтом протягом семи днів з дати підписання акту.

Надані докази підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу, відтак, вони підлягають розподілу.

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зазначає, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22.

Суд зазначає, що статтею 142 ЦПК України не передбачено зменшення витрат саме на професійну правничу допомогу у випадку визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті

Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, часткове, на 89,92% задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в сумі 8 992 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 992 грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 04.06.2025.

Суддя О.О. Ніколаєнко