КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/1045/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просило суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №1117-4802 від 25.11.2022 року у розмірі 168 420,04 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 17 800,00 гривень, а прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 150 620,04 гривень.

В обґрунтування позову зазначило, що 25.11.2022 року між позивачем та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1117-4802 (надалі за текстом - «Кредитний договір»). На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А3273, для підписання Кредитного договору 1117-4802 від 25.11.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 17 800,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 18 днів; пільгова % ставка - 0,01 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, а саме отримавши кредитні кошти.

В подальшому, Відповідач порушив умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1117-4802 від 25.11.2022 року, в розмірі 168 420 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста двадцять) гривень 04 копійки, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 17 800 (сімнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 150 620 (сто п`ятдесят тисяч шістсот двадцять) гривень 04 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 24 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами 150 620,04грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на його користь судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що суд першої інстанції не дослідив та не дав відповідної оцінки доказам, доданими відповідачем до відзиву, зосередивши всю свою увагу лише на доводах Позивача.

Досліджуючи зміст кредитного договору не здійснив належної перевірки порядку його укладання і підписання.

Відповідач не мав реальної можливості ознайомитись із повними умовами договору, зокрема, й з тим, що кредитодавцем може бути застосована процентна ставка, відмінна від 0,01% в день.

Вважає проценти нарахованими із порушенням норм законодавства. Загальний розмір процентів по відношенню до розміру кредиту вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

30 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»через систему «Електронний суд» подало відзив на апеляційну скаргу.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1ст.7ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачений ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5ст. 272 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1117-4802 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А3272 (а.с. 13-18).

Відповідно до п. п. 2.2, 1.2 п. 2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 розмір кредитного ліміту (загальний розмір кредиту) становить 17 800,00 грн. Дата надання / видачі кредиту 25.11.2022 року.

Згідно з п. 4.4 базовий період складає 18 календарних днів.

За п. п. 5. 3. 1 - 5. 3. 4 договору, останній календарний день першого Базового періоду - 12 грудня 2022 року; сума кредиту - 17 800 грн., нараховані проценти за користування кредитом у перший базовий період - 32,04 грн., разом до сплати - 17 832,04 грн.

Пунктом 4.6 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом: на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).

Програма лояльності передбачена п. 10 Кредитного договору. Пільгова процентна ставка - 0,01 %, знижена процентна ставка - 2,50 %.

Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 21.09.2023 року (п. 4. 8 договору).

Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає сімсот п`ятдесят шість тисяч триста тридцять п`ять цілих, нуль сотих відсотків. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору - 178 000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом - 160 200 грн. (п. п. 4.9 - 4.10 договору).

Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1117-4802 від 25 листопада 2022 року вбачається, що відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 17 800 грн. 25.11.2022 року (а.с. 29).

Вказане також вбачається із листа Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с. 30-32).

Крім того, відповідач у поданому відзиві не заперечував щодо факту отримання грошових коштів у розмірі 17 800,00 грн. від позивача.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору.

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 23 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 168 420,04 грн., з яких 17 800 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 150 620,04 грн. - проценти за користування кредитом (а.с. 34-36).

Договір про відкриття кредитної лінії № 1117-4802 від 25 листопада 2022 року підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «А3273» відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 13-25).

За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Так, за умовами укладеного сторонами договору кредитної лінії від 25 листопада 2022 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало ОСОБА_2 суму кредиту у розмірі 17 800 грн., а останній зобов`язувався повернути гроші у повному обсязі протягом 300 днів до 21 вересня 2023 року.

Відповідно до п. 4.6. вищевказаного кредитного Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).

Програма лояльності передбачена п. 10 Кредитного договору. Пільгова процентна ставка - 0,01 %, знижена процентна ставка - 2,50 %.

Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п. 10.2 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти за користування Кредитом за наступною ставкою:

Пільгова процентна ставка становить 0,01% (нуль цiлих, одна відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. Якщо вказаний в цьому абзаці п.10.1 Договору розмір Пільгової процентної ставки дорівнює 0,01%, зазначене означає, що Позичальнику протягом першого Базового періоду надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Пільгової процентною ставкою. Якщо вказаний в цьому абзаці п.10.1 Договору розмір Пільгової процентної ставки дорівнює 2.50 %, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Пільгової процентною ставкою цим Договором не передбачена (не була надана Позичальнику).

Знижена процентна ставка становить 2.50 % (дві цiлих, п?ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Якщо вказаний в цьому абзаці п.10.1 Договору розмір Зниженої процентної ставки дорівнює 0,01%, зазначене означає, що розмір Зниженої процентної ставки дорівнює розміру Пільгової процентної ставки, тобто можливість сплати процентів за Пільговою процентною ставкою фактично надається впродовж усього строку кредитування. (п. 10.1 п. 10 Кредитного договору).

П. 10.2. п. 10 Кредитного договору передбачає, що право користування Кредитом за Пільговою процентною ставкою протягом першого Базового періоду надається Позичальнику, якщо про це вказано в п. 10.1 Договору за умови, що Позичальник у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом не пізніше останнього дня першого Базового періоду. У разі несплати Позичальником у повному обсязі нарахованих відсотків за користування Кредитом не пізніше останнього дня першого Базового періоду за Пільговою процентною ставкою, нарахування процентів за користування Кредитом за перший Базовий період здійснюється за Стандартною процентною ставкою. Надалі нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів. З моменту повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною ставкою.

П. 10.3. п. 10 Кредитного договору встановлює, що якщо Позичальник користується правом сплати процентів за Пільговою процентною ставкою, Позичальник розпочинає користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою починаючи з першого дня другого Базового періоду і надалі здійснює сплату процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою протягом усього періоду дії Договору за умови сплати Позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів за користування Кредитом. Якщо Позичальнику не було надано право сплати процентів за Пільговою процентною ставкою, Позичальник здійснює сплату процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою з першого дня користування Кредитом протягом усього періоду дії Договору за умови, якщо Позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом. У разі несплати Позичальником у повному обсязі нарахованних відсотків за користування Кредитом не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів (включаючи дату погашення заборгованості). З дати, наступної за днем повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною ставкою.

Заявлений строк користування кредитом, який складає 18 днів і нараховані за цей період проценти в сумі 32,04 грн., згідно п. 5.3 кредитного договору від 25 листопада 2022 року № 1117-4802 є лише обраним позичальником строком користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою.

За пунктом 4.8 вищевказаного кредитного Договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 днів (до 21 вересня 2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.

Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 25 листопада 2022 року по 21 вересня 2023 року за користування кредитними коштами.

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості кредитодавцем за період з 25 листопада 2022 року по 12 грудня 2022 року нараховано відсотки за пільговою процентною ставкою - 0,01 % в день, з 13 грудня 2022 року по 20 вересня 2023 року - за стандартною процентною ставкою 3 % в день, з 21 вересня 2023 року по 23 листопада 2023 року позивач відсотки не нараховував (а. с. 34-36).

Тобто, відповідач, не сплачував проценти за користування кредитом, відтак із 13.12.2022 року процентна ставка нараховувалась у розмірі 3,00%.

Судом встановлено, що відповідач, підписавши Договір про відкриття кредитної лінії №1117-4802 від 25.11.2022 року, погодився на зазначені умови.

Відтак, враховуючи викладене, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованість за тілом кредиту 17 800 грн. та процентів за користування кредитними коштами у сумі 150 620,04 грн. за період дії кредитного Договору, визначеним позивачем.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції враховую наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 25.11.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1117-4802 шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А3272.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт видачі та отримання ним коштів у сумі 17 800,00 грн за договором про відкриття кредитної лінії від 25 листопада 2022 року № 1117-4802.

Відповідно до п. п. 2.2, 1.2 п. 2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 розмір кредитного ліміту (загальний розмір кредиту) становить 17 800,00 грн. Дата надання / видачі кредиту 25.11.2022 року.

Згідно з п. 4.4 базовий період складає 18 календарних днів.

За п. п. 5. 3. 1 - 5. 3. 4 договору, останній календарний день першого Базового періоду - 12 грудня 2022 року; сума кредиту - 17 800 грн., нараховані проценти за користування кредитом у перший базовий період - 32,04 грн., разом до сплати - 17 832,04 грн.

Пунктом 4.6 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом: на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).

Після закінчення строку кредитування, а саме після 21 вересня 2023 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено. Отже, позивач законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно з п. 4.6. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.8. кредитного договору.

Жодних штрафних санкцій (пені, штрафу, неустойки та процентів, передбачених статтею 625 ЦК України) позивач відповідачу не нараховував.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії від 25 листопада 2022 року № 1117-4802, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором, який не було спростовано.

Доводи апеляційної скарги про те, що існування заборгованості і є наслідком непереборної сили та випадку, передбаченого частиною 1 статті 617 ЦК України, і який трапився не з вини відповідача, що дає правові підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, є неприйнятними, оскільки останній календарний день першого базового періоду - 22 лютого 2022 року, а воєнний стан в Україні введено 24 лютого 2024 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення суми нарахованих відсотків, оскільки позивач вже фактично відмовився від частини вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) зазначила, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що у справі, що розглядається, позивач жодних штрафних санкцій (пені, штрафу, неустойки та процентів, передбачених статтею 625 ЦК України) не нараховував, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для зменшення процентів за користування кредитом.

Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, щопозивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит, а відповідач грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом своєчасно не повернув, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, тобто відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії від 25 листопада 2022 року № 1117-4802, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Л.П. Сушко

О.В. Борисова