№ справи687/178/25
№2/687/173/2025
28 травня 2025 року Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Борсука В.О.,
з участю секретаря - Пагор Б.Р.,
з участю прокурора - Тустановської Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чемерівці цивільну справу за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Закупненської селищної ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння у комунальну власність,
В С Т А Н О В И В:
Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-24/4579-ПЧ від 11.06.2024 року, підпис в розпорядженні голови Чемеровецької районної державної адміністрації від 21.10.2003 № 607/2003, яке міститься в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та підпис в додатку до даного розпорядження, виконані не ОСОБА_2 (на момент виникнення спірних правовідносин голова РДА), а іншою особою. А тому зазначена земельна ділянка підлягає витребуванню у комунальну власність з чужого незаконного володіння.
В судове засідання прокурор з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.
Представник Закупненської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судове засідання відповідач не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до розпорядження голови Чемеровецької районного державної адміністрації № 607/2003-р від 21.10.2003 року, яке знаходиться в архівному відділі Кам`янець-Подільської РДА встановлено, що рішення про надання земельної ділянки на території Кутковецької сільської ради не приймалося, відповідно земельна ділянка ОСОБА_1 не надавалася.
При цьому, встановлено, що в архівному відділі Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації з таким номером та датою наявне розпорядження голови Чемеровецької РДА № 607/2003-р від 21.10.2003 року «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на землю», відповідно до якого передано у власність земельні ділянки працівникам соціальної сфери Почапинецької га Ямпільчииької сільських рад, згідно з додатком № 1.
Так, у дійсному додатку зазначено список працівників соціальної сфери, яким передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства з 7 громадян на території Почапинецької сільської ради та 1 особи на території Ямпільчицької сільської ради.
Інформації щодо надання земельної ділянки ОСОБА_1 у дійсному додатку відсутня.
Відповідно до пункту 3 висновку експерта № СЕ-19/123-24/4579-ГТЧ від 11.06.2024 року підпис в розпорядженні голови Чемеровецької районної державної адміністрації від 21.10.2003 № 607/2003, яке міститься в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та підпис у додатку до вказаного розпорядження, виконані не ОСОБА_2 (на момент виникнення спірних правовідносин голова Чемеровецької РДА), а іншою особою.
Після завершення процесу інвентаризації земель вказана земельна ділянка мала б бути передана у розпорядження Закупненської селищної ради.
З дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (тобто з 27.05.2021 року) передано сільським, селищним, міським радам повноваження з розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією га законами України.
Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до п. «а» ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України (чинної на момент винесення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За приписами ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.
Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
За змістом ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави. У разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Аналіз ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, мас кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи погребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це е достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Згідно інформації Закупненської селищної ради від 16.01.2025 року № 02-02-20/53, органом місцевого самоврядування за вказаним фактом заходи претензійно-позовного характеру з метою відновлення порушених інтересів територіальної громади не вживались, у зв`язку із відсутністю вільних коштів на сплату судового збору. Окрім того, селищна рада не заперечує щодо вжиття вказаних заходів Кам`янець-Подільською окружною прокуратурою.
Вказане свідчить про не здійснення суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави, а відтак вбачаються правові підстави щодо звернення прокурора до суду із вказаним позовом з урахуванням положень ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
У зв`язку із вищезазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними.
Згідно п.5.6. Постанови Верховного Суду від 16.04.2019 року (справа № 910/3486/18) представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 7681, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 30.05.2025 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Борсук В.О.