Справа № 527/961/25
провадження 2/527/554/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Левицької Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Папенко Л.І.

представника відповідача Горячун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 527/961/25 в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», про захист прав споживачів та стягнення переплати за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» на користь ОСОБА_1 переплату за постачання природного газу в сумі 24510,68 грн.

В обґрунтування позову вказано, що вона була побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та отримувала газ від ТОВ «Полтавагаз Збут», регулярно сплачуючи за нього. Про зміну газопостачальної компанії її ніхто не повідомляв. Пізніше їй стало відомо, що для забезпечення безперебійного газопостачання всі споживачі, які раніше отримували природний газ від ТОВ «Полтавагаз Збут» забезпечуються газом від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», однак кошти сплачувалися на рахунок відповідача. В подальшому, позивачка дізналась про наявність у неї заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у розмірі 24510,68 грн. Після цього позивачка звернулась до ТОВ «Полтавагаз Збут» з заявою про повернення коштів, однак отримала відповідь про неможливість задовольнити вказану заяву через накладення арешту на банківські рахунки товариства приватним виконавцем.

Ухвалою суду від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

30.05.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «Полтавагаз Збут», згідно якого відповідно до облікової бази Білінг 2.1 ТОВ «Полтавагаз Збут» за адресою: с. Балабушині Верби, вул. Хліборобів, 37/2 Полтавська область, Кременчуцький район оператор ГРМ присвоїв персоніфікований ЕІС-код 56ХМ26А040490036, відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 для здійснення оплати. ОСОБА_1 була споживачем до 01.03.2021 року. Після відновлення постачання природного газу побутовим споживачам. ОСОБА_1 отримувала природний газ від ТОВ «Полтавагаз Збут» з 16.04.2021 року до 31.08.2021 року та з 01.03.2024 року по 07.09.2024 року. На офіційному сайті товариства було повідомлено про припинення постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Полтавагаз Збут» та автоматичне переведення споживачів до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Крім цього, на грошові кошти ТОВ «Полтавагаз Збут» було накладено арешт, що унеможливлює повернення коштів позивачу та не залежить від волі товариства і є форс-мажорними обставинами. Враховуючи викладене, представник відповідача прохав суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на підстави та обставини, викладені у відзиві на позов. Зазначила, що сума переплати не оспорюється відповідачем, вказані кошти значаться за особовим рахунком позивача, проте їх повернення на даний час є неможливим, в зв`язку з форс мажорними обставинами.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено на рахунок ТОВ «Полтавагаз Збут» за спожитий природний газ всього за період з березня 2021 року по серпень 2024 року 24510,68 гривень (а.с.9-15) .

Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки загальна сума переплати 24510,68 грн визнається сторонами, то вказана обставина не підлягає доказуванню.

Згідно відповіді ТОВ «Полтавагаз Збут» №К/03-1443 від 31.10.2024 року, з 08.09.2024 року припинено постачання природного газу до побутових споживачів. На сьогоднішній день товариство позбавлене можливості вчасно задовольнити заяви про повернення коштів за спожитий природний газ через накладення арешту на банківські рахунки товариства приватним виконавцем (а.с.5).

Суду також надано копії постанов про арешт коштів ТОВ «Полтавагаз Збут» від 04.09.2024 року у виконавчих провадження №75966366 та №75966970, копію сертифікату №5300-24-1935 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (а.с.66-69).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слідує зі змісту ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

Пунктами 10.1 та 10.3 Розділу Х Типового договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) та строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

У свою чергу, пунктом 10.4 Розділу Х Типового договору передбачено, що Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Однак, відповідач проігнорував таку умову.

Боржник, який допустив невиконання чи неналежне виконання зобов`язання має право доводити, що це відбулося внаслідок дії непереборної сили. Отже, форс-мажор може впливати на виконання одного договору / зобов`язання і не впливати щодо виконання іншого, залежно від сутності зобов`язання, стану боржника. Висновки про те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання містяться у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17,від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Окрім того, у постанові ВС від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначено, що Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується стороною відповідача про те, що ОСОБА_1 помилково сплачено на рахунок ТОВ «Полтавагаз Збут» грошові кошти за природний газ в сумі 24510,68 грн, які відповідачем повернуті не були, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», про захист прав споживачів та стягнення переплати за спожитий природний газ задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» (, юридична адреса: 36000, м. Полтава, вул. В. Козака, 2а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) переплату за природний газ у розмірі 24510,68 грн (двадцять чотири тисячі п`ятсот десять гривень 68 коп).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» (, юридична адреса: 36000, м. Полтава, вул. В. Козака, 2а) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т. В. Левицька