Справа № 645/5632/20
Провадження № 6/645/81/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.М.,

секретар судових засідань Лазаренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №645/5632/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ», від імені та в інтересах якого діє представник Стебельська С.М., звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просить замінити стягувача АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (, IBAN: НОМЕР_1 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що у провадженні Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту Відділ ) перебувало виконавче провадження №64833124 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк». 07.11.2024 року первинний кредитор АТ КБ «ПриватБанк» повернув на депозитний рахунок Відділу кошти у розмірі: 27559,52 грн з призначенням: Помилково перераховані кошти за кредит реф. SAMDN2579, який відступлений ТОВ ФК «Кредит-Капітал», що були стягнуті після відступлення право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та підлягають поверненню правонаступнику. 26.11.2024 року представницею ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено запит до Відділу виконавчої служби, з питанням про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, винесення постанови про відновлення виконавчого провадження, подання державним виконавцем Відділу в Фрунзенський районний суд м.Харкова заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні на що Відділ виконавчої служб надано відповідь щодо відсутності правових підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки дані дії призведуть до суттєвого порушення прав боржника, шляхом безпідставного внесення інформації про нього в Єдиний реєстр боржників. Таким чином, на рахунку Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 15.05.2025 року перебуває сума коштів, яка згідно Договору факторингу №ПК-280324 належить новому кредитору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», тому заявник звертається звернутися до суду із даною заявою про заміну стягувача на його правонаступника.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 21 травня 2025 року.

Представник TOB «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, у заяві представник заявника Стебельська С.М. просила проводити розгляд справи без участі представника заявника.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. 10.06.2025 року через канцелярію подала суду заяву про розгляд справи без її участі проти задоволення заяви не заперечувала.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 645/5632/20 за позовом Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року позовні вимоги АТ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором від 05.03.2013 р. у розмірі 27559 грн.52 коп., яка складається із заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 19998 грн. 96 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7560,56 грн. та стягнуто з судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Зокрема, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Вказані позиції відображені у постановах КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19, від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).

28 березня 2024 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № ПК-280324 (далі - Договір).

Згідно з п.1 Договору клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у Реєстрі боргових зобов`язань (за формою, що наведена у Додатку №1 до цього Договору), який складається клієнтом, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників за договорами (з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між клієнтом та боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним реєстром боргових зобов`язань. Фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього прав вимоги та сплачує клієнту за права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Пунктом 2 Договору визначено, що ціна цього договору (Купівельна ціна) становить 13 101 000,00 грн без ПДВ.

Згідно з п.4 Договору, фактор набуває прав кредитора за основними договорами, включаючи, зокрема право вимагати належного виконання боржниками грошових зобов`язань за основними договорами. Відповідно до п.7 Договору сторони погоджується, що відповідно до ст.516 ЦК України фактор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним /неналежним повідомленням боржників про відступлення Прав вимоги за основними договорами на підставі цього Договору, у зв`язку із чим виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із боржників про відступлення Прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням відповідним із боржників зобов`язань за основними договорами. При цьому. Протягом 30 календарних днів з дати відступлення Прав вимоги за цим Договором. Клієнт зобов`язується перерахувати всі отримані від боржників грошові суми фактору без нарахування будь-яких комісій чи відрахувань. Одночасно зі здійсненням таких переказів, клієнт повідомляє фактора про суми отриманих платежів, номер кредитного договору та дати здійснення боржниками платежів щодо кожного такого платежу, вчиненого на рахунок клієнта. Вказані в цьому пункті Договору суми перераховуються на користь фактора за реквізитами, що зазначені у додатку №3 до Договору. При надходженні клієнту сум коштів у погашення заборгованості за основними договорами, після спливу 30 календарних днів від дати укладення цього Договору, такі кошти підлягають поверненню платнику.

Згідно з п.8 Договору з моменту відступлення Права вимоги, клієнт вибуває як сторона з усіх правовідносин, що існували між клієнтом і боржником, права вимоги до яких відступлені за цим Договором, а також з правовідносин із державними, приватними особами, органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, в частині, що стосується відступлених фактору Прав вимоги.

Відповідно до копії Акту приймання передачі Реєстру боргових зобов`язань від 28.03.2024 за Договором факторингу № ПК-280324 від 28.03.2024 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боргових зобов`язань від 28.03.2024.

Копією платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) підтверджується, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» здійснив переказ коштів АТ «КБ «ПриватБанк» в розмірі 13 101 000,00 грн.

З копії Витягу з Реєстру боржників від 28.03.2024 вбачається, що до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу № ПК-280324 від АТ КБ «ПриватБанк» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за референсом кредиту SAMDN2579.

Згідно з відповіді Немищлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вих. № 108177 від 11.12.2024) вбачається, що у проваджені виконавчого органу перебувало виконавче провадження ВП№64833124 з примусового виконання виконавчого листа №645/5632/20, виданого 24.02.2021 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 27559,52 гри. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2021). 25.07.2024 у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Суму заборгованості за виконавчим провадженням у розмірі 27559,52 гри. перераховано за призначенням на рахунок АТ КБ «Приватбанк» 25.07.2024. 07.11.2024 грошові кошти у розмірі 27559,52 грн. повернулись на рахунок з обліку депозитних сум на підставі того, що АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №ПК-280324, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №SAMDN2579 від 05.03.2013 до ОСОБА_1 . Станом на момент закінчення виконавчого провадження у Відділі була відсутня інформація щодо набуття статусу нового кредитора та отриманням ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги за кредитним договором щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих наслідків для нього. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Інших наслідків неповідомлення боржника про заміну кредитора законом не передбачено, отже ця обставина не є перешкодою для ухвалення судом рішення про заміну кредитора у виконавчому провадженні.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України закріплено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дана стадія судового провадження розпочинається з моменту відкриття виконавчого провадження тобто винесення державним виконавцем відповідної постанови і закінчується у випадках, передбачених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту його відкриття і до моменту його закінчення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 442 ЦПК України і до моменту відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», п. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права як звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про виконання рішення суду так і отримати кошти, які були стягнуті з боржниці на користь первісного стягувача.

Згідно з п. 13 Інструкції правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справді № 643/4902/14-ц (провадженням 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України, та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Так, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18) та в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Окрім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах, а заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2019 року по справі № 756/913/16-ц.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Верховним Судом в постанові від 16 березня 2023 року у справі №2-6068/09 висловлено позицію відповідно до якої закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Так, згідно з п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 6 Конвенції проголошує право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових аспектів до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось на шкоду однієї зі сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення суду, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греціїї» (980-079) від 19 березня 1997 року). Права особи вважаються захищеними після повного виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 зазначено, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Відомостей, що договір про відступлення прав вимоги оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним суду не надано.

Суд вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, в зв`язку із чим заява ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 260, 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 645/5632/20 - задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (, IBAN: НОМЕР_1 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») за правом грошової вимоги у виконавчому провадженні № 64833124 у цивільній справі № 645/5632/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 10.06.2025 року.

Суддя О.Ю. Алтухова