Справа № 216/1650/25
провадження №2/216/1627/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Стартанович Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в залі суду справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

УСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У березні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування поданого позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її свекр ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

За час життя ОСОБА_2 , 10.01.2003 року склав заповіт, яким все належне йому майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_1 .

Позивач після смерті ОСОБА_2 не зверталася до нотаріальної контори, оскільки не знала, що саме їй спадкодавець залишив спадщину, яка залишилася після його смерті. Саме у жовтні 2024 року випадково дізналася про заповіт, коли побачила його на власні очі.

При зверненні позивача до Першої криворізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ураховуючи наведене та вважаючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, оскільки не знала, що вона є спадкоємцем за заповітом, тому просила визначити їй додатковий строк протягом трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 13 березня 2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано від державного нотаріусу копію спадкової справи.

16.04.2025 року на адресу суду надійшли належним чином завірені копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 22-24).

Ухвалою судді від 05 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2025 року на 11-00 год. (а.с. 27).

Пояснення учасників справи

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 28).

Представник відповідача Криворізької міської ради у судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, надала заяву від 07.04.2025 року про розгляд справи у відсутність представника виконкому виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду, просять винести законне рішення (а.с.18).

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, суд дійшов до таких висновків.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Із ксерокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 25 серпня 2023 року видно, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за час життя майно (а.с. 25).

Згідно договору купівлі продажу квартири від 21.07.1992 року, ОСОБА_2 за час життя був власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Спадкодавець ОСОБА_2 заповів все належне за життя майно позивачу по справі, згідно заповіту від 10.01.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Чорною О.С. в реєстрі за № 25, заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 5).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Євгенією Шабліян відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв"язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, про що 22.11.2024 року винесено відповідну постанову (а.с. 7).

ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним за вказаною адресою на момент його смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Позивач проживав за іншою адресою, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась.

Отже, після померлого ОСОБА_2 з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, садкова справа не заводилася у нотаріальній конторі, що підтверджується також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80753551 від 08.04.2025 року (а.с. 23).

Позивачем було пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 через те, що вона не знала, що спадкодавець взагалі заповів їй майно, до поки в жовтні 2024 року не знайшла вдома заповіт.

Отже, судом встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася, позивач є єдиним спадкоємцем за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У позовній заяві позивач зазначив, що про існування заповіту йому стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, спадкоємець не знав, що спадкодавець залишив на її ім`я заповіт, адже за час життя нічого не сказав, що стало для неї повним здивуванням у жовтні 2024 року, коли вона знайшла у хаті заповіт.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, і відтворено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19),від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19).

Верховний Суд України та Верховний Суд у своїх висновках неодноразово зазначали, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17 та постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 09 квітня 2020 року у справі № 648/703/17 (провадження № 61-41669св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18 (провадження № 61-41455св18) від 26 березня 2020 року у справах № 517/82/19 (провадження № 61-1340св20) та №642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 10 червня 2020 року у справі № 640/13714/17 (провадження № 61-44478св18), від 01 липня 2020 року у справі № 131/192/19 (провадження № 61-22639св19), від 24 липня 2020 року у справі № 729/559/18 (провадження № 61-1099св19) та від 07 вересня 2020 року у справі № 389/3108/18 (провадження № 61-17050св19) та інших.

Встановивши в судовому засіданні, що позивач була необізнана про наявність заповіту на її ім`я, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавці не заводилася, а тому, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За положеннями ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та вважає їх поважними, враховуючи принцип верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає такий строк достатнім для реалізації позивачем права на подання заяви про прийняття спадщини.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На прохання позивача, суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

На підставі викладеного, ст. ст. 1261, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст. ст.12, 13, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю три місяці (з дня набрання законної сили даним судовим рішенням) для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Центрально-Міська районна у місті Кривий Ріг рада, , місцезнаходження: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Свято Миколаївська, буд. 27.

Головуючий суддя: Д.В.Стартанович