УХВАЛА

04 червня 2025 року

м. Київ

справа №553/1091/19

провадження № 61-5086св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», Департаменту з питань реєстрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації, товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавакомунсервіс», про визнання договору частково недійсним, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації, товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавакомунсервіс», про визнання договору недійсним, за касаційними скаргамитовариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» та ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Гончарова Анжеліка Сергіївна, на рішення Київського районного суду м. Полтави у складі судді Самсонова О. А. від 28 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: Пікуля В. П., Одринської Т. В., Панченка О. О., від 13 березня

2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТДВ «Полтавтрансбуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації, ТОВ «Полтавакомунсервіс», про визнання договору частково недійсним, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації права власності.

У березні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ТзДВ «Полтавтрансбуд», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ТОВ «Полтавакомунсервіс», про визнання договору недійсним.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 червня 2019 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 змінено. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з мотивів, викладених у постанові. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 6 915,60 грн скасовано, віднесено судові витрати за рахунок держави.

Постановою Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.Визнано недійсними пункти 4.5, 4.5.1, 4.7, 4.8 договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року № 24, укладеного між ТДВ «Полтавтрансбуд» та ОСОБА_1 . Визнано договір купівлі-продажу майнових прав від 25 квітня 2017 року № 24, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Полтавтрансбуд», за виключенням пунктів 4.5, 4.5.1, 4.7, 4.8, таким, що діє, неприпиненим. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року стягнено з ТДВ «Полтавтрансбуд» на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн на відшкодування судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2024 рокукасаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року та на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року у частині відмови в зобов`язанні внести зміни в договір № 24 від 25 квітня 2017 року скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким зобов`язано ТДВ «Полтавтрансбуд» внести зміни в договір № 24 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року, вказавши адресу предмета договору: АДРЕСА_2 . В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року залишено без змін. Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року в частині розміру судових витрат змінено, стягнуто з ТДВ «Полтавтрансбуд» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн замість стягнутих 3 000,00 грн.

18 квітня 2025 року ТДВ «Полтавтрансбуд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2021 року в частині задоволених позовних вимог та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2025 року в частині зобов`язання ТДВ «Полтавтрансбуд» внести зміни в договір № 24 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 20 травня 2020 року у справі № 922/1903/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Гончарова А. С., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог уповному обсязі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справі № 6-3129цс15, від 30 березня 2016 року у справі 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15, від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц, у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, указує на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові, а також зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункти 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», Департаменту з питань реєстрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації, товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавакомунсервіс», про визнання договору частково недійсним, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації, товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавакомунсервіс», про визнання договору недійсним, за касаційними скаргами товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» та ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Гончарова Анжеліка Сергіївна, на рішення Київського районного суду

м. Полтави від 28 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2025 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи № 553/1091/19і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович