Справа № 152/192/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 червня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Войнаровського І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в:

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області із зазначеним вище позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є донькою ОСОБА_2 .. 17 вересня 2014 року Шаргородським районним судом було видано виконавчий лист у справі № 152/1561/14-ц, яким визначено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 100 (сто) гривень на дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». На даний час позивачка досягла повноліття, тому стягнення аліментів на її утримання припинено. Позивачка навчається на II курсі ступеня вищої освіти бакалавра факультету історії і міжнародних відносин за спеціальністю 014.03 Середня освіта (Історія) денної, бюджетної форми навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського. Термін навчання: з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Позивачка навчається на денній формі, не має можливості працювати, щоб самостійно отримувати заробіток для проживання, харчування, засобів гігієни, купівлі необхідного матеріалу для навчання, посібників та всього іншого, тому потребує матеріальної допомоги, На даний час позивачка фактично проживає разом з матір`ю, яка допомагає їй матеріально, однак повністю забезпечити її потреби мати самостійно не в змозі.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до 30 червня 2027 року, тобто до припинення терміну навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років у випадку навчання.

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.19).

Сторони повідомленні належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Позивачка в прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення (а.с.2).

Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, на пропозицію суду відзив на позовну заяву не подав (а.с.22, 43, 49). При цьому, 31 березня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд справи розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає частково, готовий сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн, враховуючи його стан здоров`я (а.с.32).

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивачки, об`єктивно дослідивши усі докази у справі, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грелівка Шаргородського району Вінницької області. Її батьком записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 (а.с.6).

20 березня 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно з копією виконавчого листа від 08 жовтня 2014 року, змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Будне Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що перебуває на обліку в УСЗН Шаргородської РДА як особа, що здійснює догляд та надає соціальні послуги, українця, громадянина України на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2008 року і визначено їх у твердій грошовій сумі у розмірі 100 (сто) гривень на дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (а.с.8).

Відповідно до довідки №17/13 від 24 січня 2025 року, ОСОБА_1 навчається на другому курсі ступеня вищої освіти бакалавра факультету історії і міжнародних відносин за спеціальністю 014.03 Середня освіта (Історія) денної, бюджетної форми навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с.9).

Згідно з копією довідки №125 від 23 січня 2025 року, видана виконавчим комітетом Шаргородської міської ради, на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Відповідно до довідки №309/0221-07 від 28 березня 2025 року, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності. За період з січня 2024 року по березень 2025 року отримав пенсію у розмірі 20389 грн (а.с.37-38).

Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №080557, ОСОБА_2 є другу групу інвалідності (а.с.39).

Відповідно до копії довідки про відрахування з пенсії від 18 березня 2025 року, ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_3 за період з квітня 2019 року по лютий 2025 року (а.с.40-41).

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України).

Згідно з ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.2 ч.2 ст.182 СК України).

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позивачка навчається на денній формі навчання, що вбачається зі змісту позовної заяви та підтверджується довідкою закладу освіти, то не працює та не може у повній мірі забезпечувати власні матеріальні потреби на проживання, на проїзд, придбання навчального приладдя, харчування.

На теперішній час, тобто після досягнення позивачкою повноліття, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, не надає, тоді як позивачка потребує утримання з боку батька, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. На підтвердження факту утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, доказів відповідачем не надано.

Суд враховує позицію відповідача, його матеріальне становище, відсутність доходів, крім пенсії по інвалідності, а також що він є інвалідом другої групи та йому протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці.

При цьому, позивачка навчається на другому курсі ступеня вищої освіти бакалавра факультету історії і міжнародних відносин за спеціальністю 014.03 Середня освіта (Історія) денної, бюджетної форми навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського.

Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 року у справі №635/1139/17.

Сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення 23-річного віку не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов`язує обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину саме з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв`язку із витратами, пов`язаними з навчанням, а також за наявності юридичного факту - наявності у батьків можливості надання такої допомоги.

Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, за наслідками судового розгляду суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 07 лютого 2025 року і до 30 червня 2027 року, тобто до припинення терміну навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років у випадку навчання.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини та сторін.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 користується пільгами щодо сплати судового збору, а тому судові витрати мають компенсуватися за рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.182, 191, 199, 200 СК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 )аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ),у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 07 лютого 2025 року і до 30 червня 2027 року, тобто до припинення терміну навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років у випадку навчання.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський