ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/334/25
Провадження № 2/483/338/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом до ОСОБА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 грудня 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 457864-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вказаного договору позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 18000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . Сторони визначили, що за користування кредитними коштами встановлено фіксовану відсоткову ставку 1,16202002 % за кожен день користування кредитом. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в порядку і строки, передбачені договором. Натомість відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, лише частково сплатив кошти в погашення кредитної заборгованості та відсотків в розмірі 0 грн. 00 коп., в зв`язку з чим станом на 14 вересня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 58061 грн. 52 коп., з яких: 18000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 37361 грн. 52 коп. суми прострочених платежів по процентам, 2700 грн. суми прострочених платежів за комісією. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

11 квітня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Василець М.С. через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в повному обсязі посилаючись на те, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які позивачем встановлена комісія за надання кредиту. Оскільки позивач як кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору № 457864-КС-001, тому положення пункту 2.5 в частині встановлення комісії за надання кредиту у розмірі 2700 грн. є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.і 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» і не підлягають задоволенню вимоги ТОВ «Бізнес позика» про стягнення вказаної суми з ОСОБА_1 . Згідно з п.1.4.2. Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес позика», Графік платежів це графічно-текстове відображення інформації про черговість і періодичність виконання Позичальником зобов`язань щодо оплати платежів за Договором у вигляді таблиці (або в іншій зручній для Кредитодавця формі), що встановлюється в Договорі про надання кредиту (Додатковій угоді) та містить, зокрема, інформацію про суму Кредиту, нараховані проценти за користування Кредитом, інші платежі, передбачені Договором, із зазначенням термінів здійснення цих платежів. Згідно з п. 5.8. якщо позичальник прострочив сплату будь-якого періодичного платежу за Договором, то за період з першого дня прострочення по фактичну дату погашення заборгованості (зарахування платежу про сплату заборгованості на поточний рахунок кредитодавця) включно позичальнику нараховується неустойка (штраф). Умови нарахування неустойки визначаються в Договорі про надання кредиту та/або в Додатковій угоді. Згідно з п. 2.6. загальний розмір наданого кредиту 18000 грн., п. 2.4. знижена процентна ставка 1,16%, фіксована, п. 2.3. строк 16 тижнів, п. 2.8. загальна вартість кредиту 37840 грн. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок нарахування процентів за користування кредитом саме у розмірі, процентній ставці та строковості, визначеними цими пунктами. Згідноз п. 3.2.4. договору № 457864-КС-001 у разі неповернення позичальником будь-якого з платежів у строки, передбачені Графіком платежів, кредитодавець має надати оновлений Графік платежів про нарахування процентів за стандартною процентною ставкою. Пунктом 2.4. Договору передбачено, що стандартна процентна ставка 2%, знижена 1,16%, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку Договору. Натомість наведений розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту, згідно якого процентна ставка 1,16 %, орієнтована загальна вартість позики 37840 грн. З вказаних умов слідує, що процентна ставка при здійснені вказаних розрахунків становить 1,16 % у день. Матеріали справи не містять іншого Графіку платежів (оновленого) та розрахунку вартості позики, який кредитодавець надав відповідачу і погодив з ним. Тобто, стандартна процентна ставка визначена п. 2.4. в розмірі 2,0% є саме тим розміром процентів, що встановлений договором як міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, тому за період строку кредитування відповідач має сплатити суму визначену Графіком платежів та умовами договору щодо загальної вартості кредиту, загальних витрат по кредиту, що були узгоджені сторонами. У матеріалах справи відсутній інший графік платежів, ніж той що визначений п.3.2.3. Договору № 457864-КС-001 від 27 грудня 2022 року. Наведене, на підставі Графіку платежів дає підстави стверджувати, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами була зниженою, тобто становила 1,16% в день від суми кредиту. Отже, загальний розмір заборгованості за відсотками не може перевищувати розмір, узгоджений сторонами відповідно до Графіку платежів. Таким чином, належний до стягнення з ОСОБА_1 розмір заборгованості за відсотками за Договором № 457864-КС-001 від 27 грудня 2022 року становить 17140 грн. Укладення договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором (а.с. 106-110).

14 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначає, що детально ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Оскільки під час укладення Кредитного договору сторони погодились укласти Кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 18000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит . ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (номер якої Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування кредитних коштів. Щодо перерахування Позивачем на рахунок Відповідача кредитних коштів в розмірі 18 000 грн. повідомляємо, що до позовної заяви була додана довідка, сформована технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги Позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04 листопада 2020 року, також був доданий детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором, який ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий Позивачем, є необґрунтованим, та таким, що не узгоджується з матеріалами справи. При цьому відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,16202002, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2. Кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Згідно з п. 3.2.2. Кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і тоді застосовуватиметься знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів який передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п. 4.2.1. позичальник зобов`язаний виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором. Згідно з п. 7.4.4. позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати. Якби позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати. Крім того, протягом строку дії Кредитного договору та/або його закінчення позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Також представник позивача звертає увагу на те, що за Кредитним договором не нараховувалася жодна неустойка у формі пені чи штрафів, не нараховувались проценти поза межами строку дії Кредитного договору, а встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору і уклавши кредитний договір відповідач погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. (а.с. 114-139).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву зазначив про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а також, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просила розглянути справу без участі відповідача та його представника, та крім того, просила відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що 27 грудня 2022 року ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 457864-КС-001 про надання кредиту. ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору (а.с. 56-66) та того ж дня між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 457864-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» шляхом обміну повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало відповідачу кредит, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку на умовах, визначених цим договором (а.с. 51-55).

Відповідно до п. 2 договору кредиту, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 18000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.16202002 процентів за кожен день користування кредитом, строком на 16 тижнів, тобто до 18 квітня 2023 року.

Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 18000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , яка позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті (а.с. 79).

Листом АТ КБ«ПРИВАТБАНК» від 27 травня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250508/32018-БТ підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с. 160).

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 14 вересня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становить 58061 грн. 52 коп., з яких: 18000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 37361 грн. 52 коп. суми прострочених платежів по процентам, 2700 грн. суми прострочених платежів за комісією (а.с. 46-50).

З вказаного розрахунку також слідує, що відповідач жодних коштів на погашення своїх боргових зобов`язань за вказаним договором не вносив.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права, Верховний Суд в своїх постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Зі змісту ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Доводи відповідача про те, що положення кредитного договору в частині сплати відповідачем суми комісії в розмірі 2700 грн. за надання кредиту є нікчемними, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженими матеріалами справи, зокрема умовами договору які були узгоджені сторонами.

Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 суми прострочених платежів за тілом кредиту в розмірі 18000 грн. та суми прострочених платежів за комісією, що була узгоджена сторонами, в розмірі 2700 грн.

Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування, тобто 16 тижнів, а також враховуючи порядок повернення кредитних коштів, в якому сторонами визначено розмір відсотків на період дії кредитного договору у сумі 17140 грн., відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору та узгодженого розміру.

З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 17140 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422 грн. 40 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).

Разом із тим, відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1578 грн. 73 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, в рахунок заборгованості за договором № 457864-КС-001 про надання кредиту від 27 грудня 2022 року, яка виникла станом на 14 вересня 2024 року, 37840 (тридцять сім тисяч вісімсот сорок) гривень, з яких: 18000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 17140 грн. суми прострочених платежів по процентам, 2700 грн. суми прострочених платежів за комісією, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1578 (одна тисяча п`ятсот сімдесят вісім) гривень 73 копійки.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: