Провадження № 2/761/1252/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

у судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Міністерства юстиції України про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_4 . Ще один спадкоємець першої черги - відповідач ОСОБА_3 . На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно на яке претендують як позивач так і відповідач. 04.11.2021 позивачем було подано заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бублик Т.В. про прийняття спадщини. Згідно відповіді № 12447/0214 від 28.11.2021 держаного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної когтори заява позивача отримана та долучена до спадкової справи № 1532/2021. Разом з тим Першою київською державною нотаріальною конторою 30.11.2022 винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину спадкового майна - квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із ненаданням документу, який посвідчує право власності на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_4 . Правоустановлюючі документи знаходяться у відповідач , позивач доступу до них відсутній. Надати такі документи ОСОБА_3 відмовляється. Таким чином позивач не має можливості юридично оформити спадщину. Зважаючи на викладене позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Провадження у справі відкрито 03.07.2023, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов де зазначено наступне. ОСОБА_1 останніх двадцять років жодним чином не цікавилась життям батька і не виконувала обов`язки доньки. За таких обставин позивач втратила право на отримання частки спадщини. Просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення заявлених вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 не може претендувати на спадщину, оскільки не підтримувала батька, коли він цього потребував. Натомість не заперечував ту обставину, що на момент смерті ОСОБА_4 , останньому належало на праві власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 . Також не оспорювалась стороною відповідача те, що оригінал праустановлюючого документа (свідоцтво про право власності) перебуває у ОСОБА_5 .

Третя особа не направила свого представника в судове засідання. Про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є рідним батьком позивача ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина - 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 15.12.2004, розпорядження № 4013.

За положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, згідно до ст. 1261 ЦК України.

Як встановлено під час розгляду справи, позивач та відповідач Лісовська є спадкоємцями першої черги , щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 04.11.2021 звернулась до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини за померлим батьком.

Витяг про державну реєстрацію в спадковому майні, виданий 30.11.2021 Першою київською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 1632/2021.

30.11.2022 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про права на спадщину за законом на 1/6 частину частку квартири АДРЕСА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку із ненаданням документа, що посвідчує право власності.

Позивач вказує, що в неї відсутній доступ до оригіналу свідоцтва про право власності на житло, видане Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 15.12.2004, який перебуває в розпорядженні відповідача.

Представник відповідача визнає ту обставину, що оригінал правоустановчого документа на квартиру перебуває у ОСОБА_6 , яка не має наміру надавати свідоцтво нотаріусу, оскільки позивач не має права на спадок у зв`язку із не виконанням обов`язку доньки відносно спадкодавця.

Приписами ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від спадкування, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Разом з тим, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку зверталась до суду з відповідною заявою та було ухвалено рішення щодо усунення спадкоємця першої черги - ОСОБА_1 від спадкування щодо майна померлого ОСОБА_4 .

Зустрічний позов ОСОБА_6 також заявлено не було.

За таких обставин, доводи сторони відповідача щодо відсутності у позивача права на спадкування відсутні, і не можуть бути покладені в основу рішення про відмову в задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

З огляду на зазначене, позивач має право успадкувати та оформити 1/6 частку нерухомого майна (квартири), що належало за життя ОСОБА_4 , однак через відмову відповідача надати оригінал правоустановчого документу позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т. ч. шляхом визнання права.

Відповідно до частини 1 статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За приписами ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги положення ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Оскільки, позивач не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку за відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, який не є втраченим, суд вважає, що її право на спадкове майно підлягає судовому захисту, а тому позов підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.5, 12,13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 321,392, 1216-1219,1261,1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Міністерства юстиції України про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: