Справа № 702/403/25
Провадження № 2/702/328/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Барської Т.М.

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.

позивач, відповідач не з`явилися,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

07.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», в інтересах якої діє представник, звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»(далі у тексті також ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП»,позивач, фактор) заборгованість за Кредитним договором №8379022 від 27.03.2024 у сумі 22695,00 грн. та судові витрати у розмірі 9422,40 грн.

Заявлені вимоги представник позивача мотивує тим, що 27.03.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений Договір про споживчий кредит №8379022, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 10 000,00 грн. загальним строком на 105 днів, з яких 15 днів пільгового періоду з процентною ставкою у розмірі 1,7% за кожен день користування кредитом і 90 днів поточного періоду з процентною ставкою у розмірі 2,3% за кожен день користування кредитом, останній день строку кредитування 10.07.2024.

Також представник зазначає, що за надання кредиту передбачена сплата 1000,00 грн. комісії, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент його видачі.

Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

За доводами позивача ТОВ «МІЛОАН» виконало свої зобов`язання, перерахувавши суму кредиту відповідачу, а ОСОБА_1 узяті на себе зобов`язання не виконує.

25.09.2024 ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників шляхом укладення Договору факторингу №25092024.

На переконання позивача, реєстр прав вимоги №1 до Договору факторингу №25092024 від 25.09.2024 підтверджує, що ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 22695,08 грн., з яких - заборгованість за основною сумою боргу 8145,00 грн., 13550,08 грн. - заборгованості за відсотками, 1000,00 грн. заборгованості за комісією, яку розрахував первісний кредитор.

Для захисту свого порушеного права позивач звернувся з позовом до суду.

Постановленою 08.05.2025 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу наданий термін для подання відзиву на позов.

У призначене на 14 год. 00 хв. 10.06.2025 судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем свого проживання, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання судом не встановлено, а тому справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Оскільки відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що 27.03.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит №8379022 (індивідуальна частина) (далі у тексті також Договір №8379022, правочин, Кредитний договір).

Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця (а.с. 10-15).

Відповідно до умов Кредитного договору (п. 1.1) ТОВ «МІЛОАН» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 на умовах, визначених цим правочином, на строк, визначений п. 1.3. Договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Надання кредиту здійснюється з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

У пунктах 1.2-1.4 Договору №8379022 сторони обумовили параметри та умови кредиту, порядок і графік повернення позики та сплати процентів.

Зокрема, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн (п. 1.2 Договору). Кредит надається строком на 105 днів з 27.03.2024 і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3 Договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.04.2024 (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1. Договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду (п. 1.3.2. Договору) і закінчується 10.07.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).

Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11.04.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 10.07.2024 (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4. Договору).

Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3550,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 13550,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 24250,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 34250,00 гривень. Денна процентна ставка (за весь строк кредитування) складає: (24250.00 грн. / 10000.00 грн.) / 105 днів * 100% = 2.31%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (за весь строк кредитування) дорівнює 7121.00 відсотків річних (п. 1.5. Договору).

Комісія за надання кредиту 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент його видачі (п. 1.5.1 Договору).

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2550.00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2. Договору)..

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 20700.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. Договору).

Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Крім того, досліджуючи п.6.1., 6.5. Договору №8379022 суд встановив, що цей правочин укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, на сайті ТОВ «МІЛОАН» та/або відповідному мобільному додатку чи інших засобах. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Титульна сторінка Договору №8379022 містить відомості про його підписання представником ТОВ «МІЛОАН» Вініченко О.В. та позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 847189 о 17 год 06 хв 27.03.2024 року (а.с.10).

Разом із Договором №8379022 відповідач, на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодився із графіком платежів як додатком №1 до Договору №8379022, так і з даними заяви на отримання кредиту №8379022, як додатком №2 до Договору №8379022, додатковими контактними даними позичальника для взаємодії за Кредитним договором, як додатком №3 до Договору №8379022 шляхом підписання безпосередньо Договору №8379022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 847189 (а.с.10-17).

Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Кредитного договору №8379022 (а.с.18).

Дослідженням квитанції ІD платежу від 27.03.2024 суд встановив, що в означену дату о 17:06 через систему платежів LiqPay ТОВ «МІЛОАН» на карту маска карти № НОМЕР_1 перерахувало 10000,0 гривень із призначенням платежу «Кошти згідно договору 8379022» (а.с.9).

Зі змісту відомостей про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за Кредитним договором №8379022 суд встановив, що кредит в розмірі 10000,00 гривень наданий 27.03.2024, комісія за надання кредиту нарахована також 27.03.2024 в розмірі 1000,00 гривень. 11.04.2024 відповідач заплатив кредитодавцю 700,00 гривень тіла кредиту, 600,00 гривень комісії за управління та обслуговування кредиту та 700,00 гривень процентів по кредиту. 18.04.2024 відповідач заплатив кредитодавцю 400,00 гривень тіла кредиту, 300,00 гривень комісії за управління та обслуговування кредиту та 300,00 гривень процентів по кредиту. 22.04.2024 відповідач заплатив кредитодавцю 400,00 гривень тіла кредиту, 300,00 гривень комісії за управління та обслуговування кредиту та 300,00 гривень процентів по кредиту. 28.05.2024 відповідач заплатив кредитодавцю 355,00 гривень тіла кредиту, 100,00 гривень комісії за управління та обслуговування кредиту та 340,00 гривень процентів по кредиту. (а.с.24).

Тобто, на виконання умов укладеного правочину та видачі кредитних коштів відповідач сплатив кредитодавцю 1855,00 гривень тіла кредиту, 1640,00 грн. відсотків та 1300,00 грн. комісії.

Водночас, за розрахунком ТОВ «МІЛОАН» заборгованість за Кредитним договором №8379022 станом на 25.09.2024 становить 22695,08 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8145,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13550,08 грн; заборгованість за комісією 1000,00 грн (а.с. 40).

За укладеним 25.09.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» Договором факторингу №25092024 ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за плату, а ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло, права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги до цього договору (а.с. 37-50).

Згідно Реєстру прав вимоги та витягу з Акту приймання передачі прав №1 від 25.09.2024 до Договору факторингу № 05092024 від 25.09.2024, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» отримало право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №8379022 від 27.03.2024. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 22695,08 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8145,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13550,08 грн; заборгованість за комісією 1000,00 грн (а.с. 45-50, 26).

Факт оплати «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», як фактором, ТОВ «МІЛОАН», як клієнту, грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №26092024 від 25.09.2024 суд встановив із дослідженої у судовому засіданні платіжної інструкції №6 від 25.09.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» 585562,98 гривень.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 10 000,00 грн.

Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, отримані в позику гроші не повернув і проценти за користування ними не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Позивач вважає, що у відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 8379022 від 27.03.2024 виникла заборгованість у розмірі 22695,08 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8145,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 13550,08 грн; заборгованість за комісією 1000,00 грн(проценти нараховані за період з 27.03.2024 по 07.08.2024).

Перевіряючи розрахунок заборгованості за кредитним договором суд враховує таке.

22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) доповнений пунктом 17.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.

Вирішуючи юридичний спір суд встановив, що Кредитний договір №8379022 укладений 27.03.2024 о 17 годині 06 хвилини.

Кредитний договір №8379022 укладений 27.03.2024 строком на 105 днів, дата останнього дня строку кредитування 10.07.2024, проте, відсотки за користування кредитом нараховані до 07.08.2024, що перевищує строк кредитування у 105 днів. Доказів пролонгації строку дії договору суду не надано.

Пунктом 2.3. кредитного Договору передбачені умови пролонгації, які містять посилання на розділ 6 Правил, проте зазначені Правила суду не надані.

Відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №8379022 ОСОБА_1 містять нарахування процентів згідно п.п. 2.3.1.1. договору проте, Кредитний договір №8379022 укладений 27.03.2024 зазначеного п.п. 2.3.1.1. не містить.

Тому, загальний розмір процентів за користування упродовж 105 днів кредитними коштами складає: 15 днів х170,00 грн, 7 днів х 147,90 грн, 3 дні х 136,00 грн, 1 день х 120,00 грн, 2 дні х 25,5 грн (згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення), 34 дні х 109,5 грн., 15 днів х 24,44 грн (згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення), 28 днів х 102,7 грн., а всього 9489,50 гривень.

Отже, суд приходить до висновку про існування у відповідача обов`язку сплатити проценти за користування кредитними коштами у загальній сумі 9489,50 грн.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою №16 від 11.02.2016 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі у тексті рішення Правила розрахунку).

Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. (пункт 8 Правил розрахунку).

Методика загальної вартості кредиту для споживача, як додаток до Порядку розрахунку, визначає, що загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб [комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту), страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі], які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом).

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення комісії за надання кредиту, передбачена умовами Договору про споживчий кредит п. 1.5.1., графіком платежів за Договором про споживчий кредит і її розмір складає 1000,00 грн, яка нараховується від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

При цьому Кредитний договір не визначає переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу, та за які кредитором встановлена комісія за надання та обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору надання споживчого кредиту, то положення Договору щодо обов`язку позичальника платити за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням викладеного, правових позицій Верховного Суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1000,00 гривень комісії.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №8379022 ОСОБА_1 , що здійснена первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН», відповідач сплатив у рахунок погашення комісії 11.04.2024 600 грн, 18.04.2024 300 грн., 22.04.2024 300 грн., 28.05.2024 100 грн., що в загальній сумі становить 1300 грн, яку суд вважає необхідним зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту відповідно до дат їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З аналізу наведених норм та досліджених доказів суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 8379022 від 27.03.2024 згідно з умов укладеного 25.09.2024 Договору факторингу №25092024 .

Отже, зважаючи, що ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» право вимоги за Договором про споживчий кредит № 8379022 від 27.03.2024, а відповідач доказів виконання своїх боргових зобов`язань за правочином не надав, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов Договору і відповідачем вони не спростовані.

За наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив умови Кредитного договору № 8379022 від 27.03.2024, добровільно заборговані кошти в повній мірі не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 8379022 від 27.03.2024 у розмірі 16334,50 грн., з яких 6845,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 9489,50 грн. заборгованості за процентами.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача Боденко А.А. зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції №333 від 02.05.2025 (а.с. 1).

Також в обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, разом з позовною заявою подано копії таких документів: договір про надання правової допомоги № 2 від 15.11.2024, укладений між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Адвокатом Боденко А.А., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ХВ №002494 від 14.04.2021, Акт прийому передачі наданих послуг від 02.12.2024 та детальний опис робіт виконаних адвокатом Боденко А.А. від 02.12.2024, в яких зазначені види послуг та їх вартість; ордер на надання правничої допомоги №1254439 від 17.04.2025 (а.с. 53-58).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (16334,50 грн, що становить 71,97% від ціни позову 22695,08 грн), тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1743,40 грн (71,97%).

Також пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» підлягає стягненню 5037,90 грн (7000 грн. х 71,97%) витрат на правову допомогу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість за Кредитним договором №8379022 від 27.03.2024 в сумі 16334 (шістнадцять тисяч триста тридцять чотири) гривні 50 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту 6845,00 грн.; заборгованість за процентами 9489,50 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1743,40 грн. та 5037,90 грн.витрат на правову допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» місцезнаходження: вул. М. Грушевського,10, м. Київ, 01001, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення складене і підписане 10.06.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА