Справа №:755/8167/25
Провадження №: 2/755/7222/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"09" червня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали.

Підставами для залишення позову без руху визначення відсутність документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року про залишення позову без руху було вручено позивачеві 27 травня 2025 року.

27 травня 2025 року (вхід. від 28 травня 2025 року № 30496) представником позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенком М.Е., подано заяву про усунення недоліків, до якої додано квитанцію про сплату від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про сплату судового збору у розмірі

2 422,40 грн.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. А відповідно до частини другої цієї статті суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали.

Підставами для залишення позову без руху визначено відсутність підтвердження про зарахування судового збору, сплаченого відповідно до квитанції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн, до спеціального фонду Державного бюджету України, що встановлено перевіркою через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3».

Частиною п`ятою статті 272 ЦПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до довідки про доставку електронного документа від 30 травня 2025 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року про залишення позовної заяви без руху доставлено до електронного кабінету позивача - 30 травня 2025 року о 19-19 год.

Таким чином, ухвалу про залишення позову без руху вручено позивачеві 31 травня 2025 року.

02 червня 2025 року (вхід. від 03 червня № 31551, передано судді Хромовій О.О. 09 червня

2025 року) до суду надійшла заява представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» про усунення недоліків, у якій представник зазначив, що позовну заяву сформовано та подано через підсистему «Електронний суд», тому судовий збір за даною заявою було сплачено онлайн, а саме, позивач в підсистемі «Електронний суд» при подачі позовної заяви здійснював все покроково. Платіжна інструкція сформована в системі автоматично, позивач не мав змоги вносити до неї будь-які зміни. Вказана квитанція є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн. Суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви, містять відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір.

Також 04 червня 2025 року (вхід. від 05 червня 2025 року № 32140, передано судді

Хромовій О.О. 09 червня 2025 року) до суду надійшло клопотання ТОВ «Діджи Фінанс» про долучення доказів, до якого долучено копію платіжної інструкції банку від 11 жовтня 2024 року № 2634 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн з призначенням платежу: «6; Судовий збір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», Дніпровський районний суд міста Києва», надавач платіжних послуг - АТ «Таскомбанк».

Водночас, суд враховує, що підтвердження (довідки) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про зарахування судового збору в сумі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн, до заяви не додано. Підтвердження установи банку про перерахування судового збору позивачем також не надано. Іншого документа про сплату судового збору не надано.

Вивчивши заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви суд зазначає таке.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

До заяви про усунення недоліків від 28 травня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» додано копію квитанції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про сплату судового збору у сумі

2 422,40 грн.

Також позивачем надано копію платіжної інструкції банку від 11 жовтня 2024 року № 2634 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн, надавач платіжних послуг - АТ «Таскомбанк».

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд вчинив перевірку зарахування судового збору у розмірі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про сплату судового збору у сумі

2 422,40 грн до Державного бюджету України.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судом з`ясовано, що станом на 30 травня 2025 року інформація про зарахування коштів за квитанцією від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн у справі № 755/8167/25 за подання позовної заяви відсутня.

За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано.

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 31 січня 2024 року по справі

№ 757/17452/21-ц, від 24 листопада 2023 року по справі № 334/5481/23, від 12 лютого 2024 року по справі № 2-814/10.

Суд враховує, що станом на дату постановлення цієї ухвали підтвердження про зарахування судового збору у сумі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 11 жовтня 2024 року

№ 6055-8279-9409-9601, до спеціального фонду Державного бюджету України також відсутнє.

До поданої заяви про усунення недоліків позивачем також не додано підтвердження (довідки) органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору у розмірі 2 422,40 грн відповідно до квитанції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, також не надано підтвердження установи банку про перерахування коштів.

На виконання вимоги статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд повторно вчинив перевірку зарахування судового збору у розмірі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції від

11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 до Державного бюджету України.

При цьому, через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3» судом встановлено відсутність підтвердження щодо зарахування судового збору в сумі 2 422,40 грн, який сплачено відповідно до квитанції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 про до спеціального фонду Державного бюджету України по справі № 755/8167/25.

Суд також враховує, що дата формування квитанції про сплату судового збору у сумі

2 422,40 грн, що долучено позивачем до матеріалів справи, а саме 11 жовтня 2024 року, значно передує даті звернення з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Дніпровського районного суду міста Києва, що мало місце 24 квітня 2025 року.

Таким чином, формування квитанції та сплата судового збору відбувалася не під час формування та подачі позовної заяви від 24 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС.

Як уже зазначалося раніше, вказана квитанція від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 також не містить зазначення за яку саме позовну заяву сплачено судовий збір, що не виключає імовірності повторного використання такої квитанції при зверненні з позовами до різних відповідачів до Дніпровського районного суду міста Києва.

Суд вчинив перевірку зарахування судового збору у розмірі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції банку від 11 жовтня 2024 року № 2634 про сплату судового збору у сумі

2 422,40 грн до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судом з`ясовано, що станом на 09 червня 2025 року інформація про зарахування коштів за платіжною інструкцією банку від 11 жовтня 2024 року № 2634 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн у справі № 755/8167/25 за подання позовної заяви відсутня.

При цьому, суд враховує, що платіжна інструкція банку від 11 жовтня 2024 року № 2634, надавач платіжних послуг - АТ «Таскомбанк», про сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн, є дублікатом квитанції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601, надавач платіжних послуг - АТ «Таскомбанк», про сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн, виданим установою банку.

Оскільки з платіжної інструкції від 11 жовтня 2024 року № 6055-8279-9409-9601 вбачається, що 11 жовтня 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» за допомогою сервісу Govpaу24 здійснено платіж у сумі 2 422,40 грн, фактичним надавачем платіжних послуг виступає саме АТ «Таскомбанк».

Сервіс Govpaу24 є системою оплати державних і муніципальних послуг, що пропонує заповнити простий шаблон для сплати, є повністю автоматизовано системою і не потребує фізичної обробки вхідних платежів. При цьому, фактичний переказ коштів (обробка заповненої користувачем платіжної інструкції) здійснюється банком АТ «Таскомбанк».

При цьому, користувач не позбавлений права звернутися до установи банку та отримати дублікат платіжної інструкції про здійснений переказ у паперовому вигляді.

Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» вимоги ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від

30 травня 2025 року не виконало, недоліки позовної заяви не усунуло.

Вказані недоліки позовної заяви є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною п`ятою статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати такою, що не подана та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова