Справа № 152/417/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Країло С.В.;

відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися;

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. Позивач звернувся до суду із цим позовом та вказав, що в період з 2014 року по 2018 рік він та відповідачка проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2018 року сторони спільно не проживають. Після розриву стосунків з відповідачкою, позивач продовжував спілкувався з дитиною та проводити з нею час, цікавитися її особистим життям, брав участь у її вихованні, надавав матеріальну допомогу. На даний час відповідачка перешкоджає позивачу у побаченнях з дитиною. З урахуванням вищевикладеного, позивач просив визнати його, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести відомості до актового запису про народження дитини, зазначивши його батьком; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.2-3).

2. 17 квітня 2024 року від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що надані позивачем докази не підтверджують його батьківства відносно ОСОБА_3 , а повідомлені ним в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Проживання сторін в період з 2014 по 2018 рік однією сім`єю не підтверджене жодним доказом. Відповідачка заперечує, що позивач є батьком її дитини. Представник відповідачки просив відмовити в задоволенні позову повністю з огляду на його необґрунтованість та недоведеність (а.с.23-30).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про виклик свідків (а.с.8) та заяву про призначення судово-генетичної експертизи (а.с.9).

4. 27 березня 2024 року від представника відповідачки надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.12).

5. Разом із відзивом, представник відповідачки подав заяву про залишення позовної заяви без руху (а.с.36-37), заяву про залучення третіх осіб (а.с.38), заяву про виклик свідків (а.с.39) та заяву про визнання яви позивача обов`язковою (а.с.40).

6. 23 квітня 2024 року від представника відповідачки надійшла заява, в якій він просив про його участь в судовому засіданні 7 травня 2024 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (а.с.58-60).

7. 26 квітня 2024 року від адвоката Країла С.В. надійшла заява про вступ у справу в якості представника позивача (а.с.65-66) та заява про допит в судовому засіданні в якості свідка відповідачку (а.с.68-69).

8. 1 травня 2024 року від представника відповідачки до суду надійшла заява, в якій він просив відкласти розгляд справи, продовжити строк підготовчого провадження, долучити докази та зобов`язати позивача надати відповіді на запитання (а.с.72-73).

9. 14 травня 2024 року від представника відповідачки надійшла заява, в якій він просив про його участь в судовому засіданні 31 травня 2024 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (а.с.58-60).

10. 15 травня 2024 року від представника позивача надійшла заява про долучення квитанції про доплату судового збору (а.с.86).

11. 30 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання (а.с.143).

12. 7 жовтня 2024 року від представника відповідачки надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання (а.с.145-146).

13. 21 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність (а.с.149).

14. 25 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла заява, в якій він повідомив, що сторона позивача не заперечує щодо проведення судової експертизи експертами Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.151).

15. 30 жовтня 2024 року від представника відповідачки надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність та про доручення проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с.153).

16. 8 січня 2025 року від представника відповідачки надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність та про відмову в задоволенні клопотання експерта (а.с.169-170).

17. 9 січня 2025 року від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у відсутність позивача та його представника, у вирішенні клопотання експерта покладаються на розсуд суду (а.с.173).

18. 2 квітня 2025 року від представника відповідачки надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання та про продовження строку підготовчого провадження (а.с.200, 202-203).

19. 8 травня 2025 року від представника відповідачки надійшла заява про відкладення судового засідання та про його участь в судовому засіданні 12 травня 2025 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (а.с.223, 225-226).

ІІІ. Пояснення учасників справи.

20. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені в позові, просили їх задовольнити повністю.

21. Представник відповідачки та відповідачка в судове засідання не з`явились. Відповідачка була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, позаяк була присутня в судовому засіданні 12 травня 2025 року та поставила свій підпис на списку осіб, попереджених про слухання справи (а.с.228). В судовому засіданні 12 травня 2025 року суд намагався зв`язатись з представником відповідачки в режимі відео конференції, однак останній був зайнятий в іншому судовому засіданні. Відповідачка просила відкласти судовий розгляд. Під час судового засідання 12 травня 2025 року відповідачка узгодила зі своїм представником дату та час судового розгляду 09-50 год 2 червня 2025 року. Представник відповідачки є користувачем системи Електронний суд та вважається таким, що був належним чином повідомлений про судове засідання. В режимі відеоконференції 2 червня 2025 року представник відповідачки також на зв`язок не вийшов. Жодних клопотань ані від нього, ані від відповідачки станом на 2 червня 2025 року до суду не надходило.

ІV. Інші процесуальні дії у справі.

22. Ухвалою судді від 20 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду в строк до 12 квітня 2024 року відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с.15).

23. Ухвалою від 23 квітня 2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачки про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.63).

24. Ухвалою від 14 травня 2024 року задоволено клопотання представника відповідачки про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.85).

25. Ухвалою від 31 травня 2024 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.90). Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року вказану ухвалу залишено без змін (а.с.133-136).

26. Ухвалою від 30 жовтня 2024 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.157).

27. Ухвалою від 2 січня 2025 року провадження у справі поновлено для вирішення клопотання судового експерта (а.с.168).

28. Ухвалою від 10 січня 2025 року вирішено клопотання судового експерта, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (а.с.175).

29. Ухвалою від 21 березня 2025 року поновлено провадження у справі, у зв`язку з надходженням до суду повідомлення судового експерта про неможливість проведення експертизи (а.с.198).

30. Ухвалою суду від 7 квітня 2025 року підготовче провадження закрито, а справа призначена до судового розгляду. Цією ж ухвалою вирішено клопотання представників сторін про продовження строку підготовчого провадження, про залучення третіх осіб, про обов`язкову участь сторін та виклик в судове засідання свідків (а.с.207).

31. Ухвалою від 8 травня 2025 року задоволено клопотання представника відповідачки про проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с.228).

V. Фактичні обставини встановлені Судом.

32. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 15 березня 2024 року №8, а також копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шаргород Вінницької області. Її матір`ю вказана ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_6 . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері (а.с.7, 33).

33. Згідно з копією повідомлення тимчасово виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 квітня 2024 року та копії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач ОСОБА_1 з 26 жовтня 2023 року призваний на військову службу за мобілізацією (а.с.74, 75).

34. Згідно з клопотанням судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України А.В.Соколовського, останній просить зобов`язати позивача, відповідача та дитину разом з`явитися до Вінницького НДЕКЦ МВС 11 лютого 2025 року для відбору експериментальних зразків (а.с.180).

35. Відповідно до клопотання судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України А.В.Соколовського, останній просить зобов`язати позивача, відповідача та дитину разом з`явитися до Вінницького НДЕКЦ МВС 6 березня 2025 року для відбору експериментальних зразків, оскільки відбір зразків 11 лютого 2025 року не було здійснено, так як з`явився лише позивач (а.с.187-188).

36. Згідно з телефонограмами від 24 січня 2025 року та від 14 лютого 2025 року представника відповідача адвоката Піпко А.М. секретарем судового засідання було повідомлено за допомогою телефону про необхідність явки ОСОБА_2 для відібрання експериментальних зразків для проведення судової експертизи (а.с.181, 189). Окрім цього, суд також звертає увагу на те, що відповідачка за зареєстрованим місцем проживання не проживає, за весь час слухання справи вона лише один раз з`явилась до суду, а комунікація здійснювалась лише через її представника. В свою чергу представник відповідачки є користувачем ЄСІТС, відтак зі змістом клопотання зобов`язаний був ознайомитися в електронному вигляді.

37. Згідно з повідомленням про неможливість проведення експертизи від 7 березня 2025 року, судовий експерт Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України А.В.Соколовський, відповідно до частини восьмої статті 72 ЦПК України, повідомив суд, що відповідачка та малолітня дитина 11 лютого 2025 року та 6 березня 2025 року для відбору експериментальних зразків не з`явилися, а тому провести експертизу неможливо (а.с.195-196).

38. Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , Суду пояснила, що є матір`ю позивача. Позивач з 2014 по 2018 рік дійсно проживав з відповідачкою на орендованих квартирах в м. Шаргород. Від цих відносин у них народилась донька. Сама свідок завжди відносилась до ОСОБА_3 як до онуки: купувала одяг, іграшки, приїздила до неї в с. Пасинки та намагалася контактувати з нею. Після того, як відповідачка переїхала проживати в місто Вінниця, всі контакти з онукою обірвалися, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

39. Решта свідків в судове засідання не з`явилися, конверти із судовими повістками повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.233, 237). Мати відповідачки ОСОБА_8 судову повістку отримала 25 квітня 2025 року (а.с.222).

VІ. Оцінка Суду.

40. Відповідно до статті 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

41. Згідно з статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

42. Відповідно до частини першої статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

43. Згідно з частиною четвертою статті 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

44. У пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3, «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині третій статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: 1) дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України); 2) у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (частина перша статті 135 СК України); 3) батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (частина друга статті 135 СК України).

45. В свою чергу частиною першою статті 135 СК передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по - батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

46. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

47. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК (частина друга статті 128 СК України). В даному випадку позивач надав суду в якості доказу витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також представив в судовому засіданні одного свідка свою матір ОСОБА_7 .. Позивач також бажав проведення в цій справі генетичної експертизи. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Проте, експертиза не проведена через відсутність біологічного матеріалу дитини, адже відповідачка та дитина двічі не з`явилися для відбору порівняльних зразків. Окрім цього, 6 березня 2025 року до експертної установи не з`явився також і позивач. Суд вважає, що відповідачка навмисно ухилилася від проведення судово-генетичної експертизи, яка призначалась за клопотанням позивача саме для встановлення батьківства або спростування цього факту.

48. У пункті 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року вказано, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства зазначив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства.

49. Відповідно до постанови Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18), експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

50. Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

51. Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

52. Аналізуючи вказані норми можна дійти висновку, що законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

53. Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

54. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

55. В судових дебатах представник позивача просив суд звернути увагу на те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за пзовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , яка зупинена до розгляду цієї справи. На думку представника позивача подання такого позову свідчить про те, що відповідачка фактично визнає, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 .. В свою чергу Суд вважає за необхідне зауважити, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах. Застосування принципу змагальності виключає можливість застосування концепції негативного доказу. У Постанові ВС від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13 Суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

56. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

57. Оцінивши представлені сторонами докази, Суд змушений констатувати, що їх недостатньо для того, щоб дійти висновку про те, що позивач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розгляду цієї справи позивач не надав суду будь-якого документального підтвердження про наявність будь-якого зв`язку у нього з дитиною. Позивач взагалі не довів, що проживав з відповідачкою однією сім`єю в період 2014-2018 рр., що вони разом займалися вихованням дитини, що він добровільно на даний час надає чи намагається надавати будь-яку матеріальну підтримку цій дитині, брати участь в її вихованні, тощо. Застосування в даному випадку частини першої статті 109 ЦПК України та встановлення батьківства позивача відносно ОСОБА_3 було б виправданим за наявності інших доказів у справі та в сукупності з такими доказами. Однак рішення суду в такій категорії справ не може ґрунтуватися лише на застосуванні судом положень частини першої статі 109 ЦПК України без інших належних та допустимих доказів у справі.

58. З огляду на все вищевикладене, Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77, 78, 79, 80, 89, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

у х в а л и в :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час проголошення повного рішення суду суд може оголосити лише його вступну та резолютивну частини та негайно вручити копії такого рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні.

Повний текст рішення суду складено 4 червня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрований мешканець АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Країло Степан Васильович, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 224, м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000479 від 22 травня 2019 року, видане Радою адвокатів Вінницької області; ордер серії АВ №1121582 від 18 березня 2024 року.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_3 , ід. № НОМЕР_4 , зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Представник відповідачки: адвокат Піпко Андрій Миколайович, який знаходиться по вул.. Соборна, 41 оф. 11 в м. Вінниця, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №789, видане Вінницькою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури згідно рішення №11 від 10 грудня 2012 року; ордер серії АВ №1123656 від 26 березня 2024 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА