ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/15484/24

Головуючий у першій інстанції Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1074/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальне підприємство "Чернігівводоканал",-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2025 року (проголошено о 12:21, повний текст складено 15.04.2025) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Чернігівводоканал" про визнання незаконними дій, зобов`язання здійснити перерахунок, відшкодування моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (далі КП «Чернігівводоканал»), в якому просив:

- визнати незаконними дії КП «Чернігівводоканал» в частині нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у період з 28.09.2015 по 14.11.2022 вартості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за нормами споживання;

- зобов`язати КП «Чернігівводоканал» здійснити перерахунок ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) вартості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у період з 28.09.2015 по 14.11.2022, виходячи з показників загальнобудинкового приладу обліку води (модель Sensus, заводський номер );

- стягнути в якості моральної шкоди з КП «Чернігівводоканал» на користь ОСОБА_1 200 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він проживає в кв. АДРЕСА_2 , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП «Чернігівводоканал». 28.09.2015 в будинку, де він мешкає, був установлений загальнобудинковий вузол обліку води. У період до 14.11.2022 через начебто непроведення повірки лічильника нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення здійснювались згідно із нормами, а не за показами лічильника.

У серпні 2023 року відповідач надав відповідь на звернення позивача, де повідомив, що хоч лічильник і був встановлений у будинку, але комерційний облік по ньому не запроваджений, а тому його покази не враховуються, а плата за обслуговування вказаного приладу обліку не виставляється.

Однак, у лютому 2024 року позивач помітив, що в рахунку на оплату послуг з водопостачання до вартості наданих послуг включена також плата за абонентське обслуговування ВКО - вузлу комерційного обліку.

Указував, що на підставі наказу відповідача №266 від 22.12.2021 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування» з 01.01.2022 постійно до рахунків за водопостачання включалася плата на абонентське обслуговування загальнобудинкового лічильника (ВКО), який був встановлений ще у вересні 2015 року, хоча на його запити відповідач надавав відповіді, що плата за обслуговування загальнобудинкового лічильника не виставляється.

Наголошував, що він звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок вартості послуг з водопостачання та водовідведення за період з 28.09.2015 (встановлення загальнобудинкового лічильника) до 14.11.2022 (прийняття на облік квартирного лічильника води) з урахуванням показів загальнобудинкового лічильника, а не за нормами споживання. Проте, відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на те, що в будинку, в якому він проживає, не запроваджено комерційний облік та не застосовується Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018, щодо розподілу спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Уважав вказані дії відповідача незаконними, оскільки останній фактично виставляє рахунки за обслуговування загальнобудинкового лічильника і одночасно відмовляється враховувати його покази для розрахунку плати за надані послуги.

Звертав увагу суду на те, що внаслідок постійних протиправних дій відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в сильних душевних хвилюваннях, порушенні звичного способу життя.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Чернігівводоканал» про визнання незаконними дій, зобов`язання здійснити перерахунок, відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на його незаконність, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, хоча вона підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження і це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Заявник зазначає, що судом встановлено, що загальнобудинковий прилад обліку води був встановлений. Відповідач мав чітку інформацію щодо спожитої у житловому будинку води. КП «Чернігівводоканал» було відомо, що об`єм використаної споживачами води значно менший ніж той, оплата за який нараховується, що є порушенням прав споживача.

Указує, що після встановлення загальнобудинкового приладу обліку води інформація про встановлення споживачам своєчасно не була надана, що свідчить про навмисне порушення прав споживачів з метою отримання оплати за ненадані послуги, що в свою чергу свідчить про неналежне визначення ціни послуг.

Стверджує, що непроведення повірки вузла комерційного обліку води, встановленого виконавцем послуг у будинку АДРЕСА_3 , є свідченням порушення прав споживачів.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Чернігівводоканал» просить відмовити в задоволенні апеляційних вимог ОСОБА_1 , рішення районного суду залишити без змін, як законне та правомірне, яке базується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що 28.09.2015 в буд. АДРЕСА_3 був встановлений та опломбований загальнобудинковий комерційний прилад обліку води, з початковими показниками 0, модель Sensus, заводський номер , але він не був прийнятий на абонентський облік відповідно до Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік від 12.10.2018 №270. Тому облік послуг згідно з його показаннями у період з 28.09.2015 по 14.11.2022, не проводиться згідно з його показаннями.

Указує, що законні підстави проводити розрахунки за надані послуги згідно з показаннями комерційного вузла обліку, який не пройшов періодичну повірку відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та який не прийнятий на абонентський облік відповідно до Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік від 12.10.2018 № 270, в період вимог позивача з 28.09.2015 по 14.11.2022, відсутні.

Звертає увагу суду на те, що нарахування за адресою позивача: АДРЕСА_1 , за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до 14.11.2022, моменту встановлення та опламбування розподільного приладу обліку води у квартирі позивача, заводський номер № НОМЕР_1 , проводились по затвердженим, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №181 від 20.04.2017, нормам споживання на одну особу. Розподільний прилад обліку води в квартирі позивача був опломбований 14.11.2022, тому нарахування за спожиті послуги з 14.11.2022 проводяться згідно показань розподільного приладу обліку води.

Уважає, що посилання позивача, на те що КП «Чернігівводоканал» мав інформацію щодо використаних об`ємів послуги за централізоване водопостачання по будинку АДРЕСА_3 та використаний об`єм був менший ніж той, оплата за який нараховується, є хибним та безпідставним, оскільки показання комерційного обліку не знімались та не могли бути застосовані для розрахунків за використану послугу.

Наголошує, що позивачем не підтверджено та не надано достовірних доказів щодо пережитих душевних страждань, пов`язаних саме з діями КП «Чернігівводоканал».

Вислухавши суддю доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Зюзька Ф.М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що показники засобів обліку, які не пройшли повірку, не можуть прийматися до розрахунку за відповідні послуги, а у спірний період не проводилося зняття показань загальнобудинкового приладу обліку води в будинку, в якому проживає позивач.

Суд констатував, що правомірність нарахування відповідачем плати позивачу за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2014 до 01.02.2021 перевірялася судом у справі №750/599/20 і суд дійшов висновку про правильність проведених відповідачем нарахувань. При цьому, в указаний період, коли перевірялася правильність нарахувань за послуги з водопостачання та водовідведення по квартирі позивача, загальнобудинковий прилад обліку води в будинку вже був установлений, але не прийнятий в експлуатацію.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вважає, що вони відповідають обставинам даної справи та вимогам чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП «Чернігівводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії листа КП «Деснянське» Чернігівської міської ради від 06.11.2019 №01/1-795, згідно з відповіддю КП «Чернігівводоканал» прилад обліку холодної води Sensus 420 РС, заводський номер № встановлено 28.09.2015. Вказаний прилад обліку встановлено у відповідності до схваленої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №390 від 27.11.2014 Інвестиційної програми Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради на 2015 рік. Мета встановлення - облік спожитої у житловому будинку АДРЕСА_3 холодної води, показники при встановленні 0 куб.м, міжповірочний інтервал 4 роки (а.с. 76, 95).

Наказом КП «Чернігівводоканал» «Про встановлення плати за абонентське обслуговування» від 22.12.2021 №266 встановлено з 01.01.2022 плату за абонентське обслуговування згідно з додатками 1-3, які є невід`ємними частинами цього наказу, враховуючи тип індивідуального договору та умови водокористування, у наступних розмірах:

- плата за абонентське обслуговування для споживачів комунальної послуги з централізованого водопостачання, що надається за індивідуальними договорами (з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку) 16,488 грн/міс. з ПДВ (або 13,74 грн/міс. без ПДВ) на одного абонента;

- плата за абонентське обслуговування для споживачів комунальної послуги з централізованого водопостачання, що надається за індивідуальними договорами (без обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку) 7,836 грн/міс. з ПДВ (або 6,53 грн/міс. без ПДВ) на одного абонента (а.с. 11-12).

Згідно з копією листа КП «Чернігівводоканал» від 04.08.2023 №04-014/2915 в будинку АДРЕСА_3 28.09.2015 був встановлений та опломбований загальнобудинковий прилад обліку води, з початковими показниками 0, модель Sensus, заводський номер . Вказаний прилад обліку води було взято на абонентський облік КП «Чернігівводоканал». Однак, комерційний облік у будинку АДРЕСА_3 відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №315 не запроваджено, а тому плата за обслуговування вказаного вище приладу обліку споживачам в будинку не виставляється (а.с. 7).

З копій рахунків за водопостачання та водовідведення за лютий 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 слідує, що за вказаною адресою нарахована плата за абонентське обслуговування в сумі 16 грн 49 коп. (водопостачання) та 7 грн 84 коп. (водовідведення). З 01.01.2022 тариф на централізоване водопостачання становить 15,564 грн/м2 з ПДВ; тариф на централізоване водовідведення становить 15,348 грн/м2 з ПДВ; плата за абонентське обслуговування за водопостачання з ВКО становить 16,488 грн з ПДВ, без ВКО 7,836 грн з ПДВ; плата за абонентське обслуговування за водовідведення 7,836 грн з ПДВ (а.с. 8).

08.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до КП «Чернігівводоканал» із заявою, в якій просив надати йому інформацію по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з січня 2022 року до січня 2024 року, а саме: яка вартість послуги (1 м3) з водопостачання за вказаний період (у разі зміни ціни зазначити вартість та рішення на підставі якого змінилася ціна за послугу); яка вартість послуги (1 м3) з водовідведення за вказаний період (у разі зміни ціни зазначити вартість та рішення на підставі якого змінилася ціна за послугу); яка вартість плати за абонентське обслуговування з водопостачання; яка вартість плати за абонентське обслуговування з водовідведення у зазначений період (у разі зміни ціни зазначити вартість та рішення на підставі якого змінилася ціна за послугу); чи встановлений загальнобудинковий вузол комерційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 ; як розшифровується скорочена назва ВКО, яка зазначена у квитанції на оплату (а.с. 9).

Листом №04-104/1040 від 28.03.2024 КП «Чернігівводоканал» надало відповідь, згідно з якою в будинку АДРЕСА_3 28.09.2015 був встановлений та опломбований загальнобудинковий вузол обліку води. Плата за абонентське обслуговування (незалежно від обсягів водоспоживання) по договору/особовому рахунку на місяць становить: - для споживачів, у будівлях яких встановлений вузол комерційного обліку - 24,324 грн з ПДВ (у тому числі з централізованого водопостачання 16,488 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 7,836 грн з ПДВ). Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» ВКО - вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Діючий тариф на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення встановлений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2857, який з 01.01.2022 становить: - 15,564 грн за 1 куб.м на централізоване водопостачання; - 15,348 грн за 1 куб.м на централізоване водовідведення (а.с. 10).

17.04.2024 КП «Чернігівводоканал» листом №04-104/1327 надало відповідь ОСОБА_1 , зазначивши, що відповідно Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» ВКО вузол комерційного обліку вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. В будинку АДРЕСА_3 28.09.2015 був встановлений та опломбований вузол комерційного обліку води (а.с. 56).

15.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до КП «Чернігівводоканал» з претензією, в якій просив зробити перерахунок плати з водопостачання та водовідведення за період з вересня 2015 року по грудень 2022 року з урахуванням показників лічильника (загальнобудинкового) (а.с. 13).

Листом №04-104/2456 від 31.07.2024 КП «Чернігівводоканал» повідомив ОСОБА_1 , що в будинку АДРЕСА_3 28.09.2015 був встановлений та опломбований загальнобудинковий комерційний прилад обліку води з початковими показниками 0, модель Sensus, заводський номер . У будинку не запроваджено комерційний облік та не застосовується Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №35 щодо розподілу спожитих послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. КП «Чернігівводоканал» проводить нарахування за послуги цілком законно, правомірно та на підставі діючого законодавства, для проведення перерахунку відсутні правові підстави (а.с. 14).

14.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до КП «Чернігівводоканал» із заявою, в якій просив надати інформацію по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: чи пов`язані зміни в нарахуваннях за послуги з переходом з норм нарахувань на показники приладів обліку ВКО; якщо пов`язані, то зазначити період, за який проводилося нарахування за показниками приладів обліку ВКО, а за який за нормами споживання води; який обсяг води (м3) закладений в норму споживання в разі відсутності лічильника (ВКО); яка вартість послуги за 1 м3 та яка вартість послуги за нормою на місяць з водопостачання та водовідведення (в разі зміни ціни зазначити вартість) (а.с. 15).

У листі №04-104/2681 від 20.08.2024 КП «Чернігівводоканал» повідомив ОСОБА_1 , що нарахування за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 , з 14.11.2022 (моменту проведення періодичної повірки та опломбування приладу обліку) проводяться згідно з показаннями розподільного приладу обліку води. До 14.11.2022 нарахування проводилися згідно з нормативами питного водопостачання, затвердженими Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №181 від 20.04.2017 (при відсутності гарячого водопостачання - з водопроводом і каналізацією; з ваннами та/або душами), на одну особу, тариф по оплаті становить 244,46 грн. Плата за абонентське обслуговування встановлюється з 01.01.2022 (незалежно від обсягів водоспоживання) по договору/особовому рахунку та на місяць становить: для споживачів, у будівлях яких встановлений вузол комерційного обліку - 24,324 грн з ПДВ (у тому числі з централізованого водопостачання 16,488 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення - 7,836 грн з ПДВ). Діючий тариф на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення встановлений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2857, який з 01.01.2022 становить: 15,564 грн за 1 куб.м на централізоване водопостачання; 15,348 грн за 1 куб.м на централізоване водовідведення (а.с. 16).

17.07.2024 ТОВ «Національний експертний центр» видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3632/24 лічильника води крильчастого, 420РС, зав. №, виробник заводи групи Sensus, Німеччина, Словаччина. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам додатку 3 до Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки № 163 від 24.02.2016 (а.с. 78).

Згідно з копією акту №243 про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 15.08.2024, складеного слюсарями-ремонтниками КП «Чернігівводоканал» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проведено огляд і опломбування вузла комерційного обліку питної води, що встановлений за адресою: АДРЕСА_3 у підвальному приміщенні. Вузол обліку опломбовано (пломба №37920478 на гайці лічильника, пломба №37886091 на обвідній лінії) (а.с. 77).

Згідно з інформацією КП «Чернігівводоканал» від 20.03.2025 № 04-104/869, наданою на запит суду, в будинку АДРЕСА_3 28.09.2015 був встановлений та опломбований загальнобудинковий комерційний прилад обліку води з початковими показниками 0, модел Sensus, заводський номер . У період з 28.09.2015 до 14.11.2022 КП «Чернігівводоканал» не проводилось зняття показань загальнобудинкового приладу обліку води в будинку АДРЕСА_3 та не було запроваджено комерційний облік. 3 01.01.2025 в будинку АДРЕСА_3 запроваджено комерційний облік та застосовується Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №315 щодо розподілу спожитих послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Показання комерційного приладу обліку води, заводський номер почали знімати з 31.12.2024 для проведення з 01.01.2025 розрахунків за спожиті послуги споживачами вказаного будинку (а.с. 90).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.07.2021 в справі № 750/599/20 у задоволенні позову КП «Чернігівводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КП «Чернігівводоканал» про захист прав споживачів - відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.10.2021 в справі №750/599/20 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.07.2021 в частині вирішення позовних вимог КП «Чернігівводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення - скасовано. Позов КП «Чернігівводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1002,18 грн. У постанові ЧАС зазначено, що зі змісту судових рішень у справі №750/1148/20 вбачається, що суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заявленого позову в частині визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування суми заборгованості за нормами споживання без врахування показань лічильника та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованих сум згідно показників лічильника, оскільки, як встановлено судом першої інстанції в ході розгляду даної справи, у період з липня 2007 року по грудень 2019 року позивач не виконував обов`язку по повній оплаті наданих послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, при цьому, з 01.01.2011 не передавав показників приладу обліку, що виключає право розрахунку за показниками. Також судом встановлено, що з часу встановлення приладу обліку в житловому приміщенні позивача жодних відомостей про проведення його повірки до КП «Чернігівводоканал» позивачем не надавалось (а.с. 91-105 т.1).

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки судом в рішенні від 16.06.2020 була встановлена правильність нарахування сум за спожиті послуги та прийнято рішення про відсутність підстав для їх перерахунку, нові вимоги позивача щодо списання невмотивованої заборгованості з особового рахунку № НОМЕР_2 за надані послуги, яка була нарахована без врахування показників лічильників та субсидії є безґрунтовними та не підлягають задоволенню. Врахування сум наданих субсидій підтверджується розрахунком на а.с.175 том 1.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 19 Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин та втратив чинність 01.05.2019, передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Аналогічна норма міститься і в статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який набрав чинності 10.12.2017.

Відповідно до частин першої та другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII).

У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV, зокрема, було визначено, що засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики.

Згідно із пунктом 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин та втратили чинність 01.05.2022, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.

Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів.

Постановою Кабінету Міністрів України №633 від 18.08.2017 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630» викладено пункт 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, у такій редакції: «У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено».

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» абонентський облік вузла обліку (далі - абонентський облік) - процедура реєстрації та періодичний огляд вузлів обліку для використання показань вузлів обліку з метою комерційного або розподільного обліку; вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.

Вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 №270 затверджено Порядок прийняття приладу обліку на абонентський облік, відповідно до пункту 1 розділу 1 якого цей Порядок встановлює процедуру прийняття на абонентський облік вузлів комерційного обліку та вузлів розподільного обліку теплової енергії та водопостачання.

Пунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що вузол комерційного обліку, встановлений у будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж, приймається на абонентський облік оператором зовнішніх інженерних мереж, а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги,- оператором зовнішніх інженерних мереж та виконавцем відповідної комунальної послуги протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання оператором зовнішніх інженерних мереж або виконавцем відповідної комунальної послуги (у разі якщо виконавець не є оператором зовнішніх інженерних мереж) звернення від власника (співвласників) будівлі.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Порядку представник оператора зовнішніх інженерних мереж виконує опломбування вузла комерційного обліку (його засобу вимірювальної техніки, запірної арматури) та складає акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік відповідно до додатка 1 до цього Порядку. Опломбування вузла комерційного обліку (його засобів вимірювальної техніки, запірної арматури) здійснюється пломбами оператора зовнішніх інженерних мереж. Дата опломбування та початкові показання приладів обліку вузла комерційного обліку зазначаються в акті про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік. Акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік складається у двох примірниках (а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги для споживачів у відповідній будівлі,- у трьох) та підписується представником оператора зовнішніх інженерних мереж та присутніми представниками виконавця відповідної комунальної послуги, власником (співвласниками) будівлі або його (їх) представником. Представник виконавця відповідної комунальної послуги, власники (співвласники) будівлі або їх представники мають право додати до акта свої письмові зауваження, про що робиться відмітка в акті. Один примірник акта з додатками до нього (за їх наявності) залишається в оператора зовнішніх інженерних мереж, інші примірники надаються присутнім представникам виконавця відповідної комунальної послуги, власнику (співвласникам) будівлі або його (їх) представнику, а за відсутності представника під час огляду й опломбування вузла комерційного обліку - надсилаються їм засобами поштового зв`язку.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 №358) затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Частиною другою статті 17 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Для приладів обліку води встановлено міжповірочний інтервал в 4 роки.

Згідно із абзацами 3, 4 частини четвертої статті 17 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договору про надання комунальних послуг з колективним споживачем або прийняття рішення співвласниками про порядок обслуговування та заміну вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до законодавства періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону: обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 №690 (далі Правила №690), комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Згідно із пунктом 21 Правил №690 до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання наданих послуг у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу.

Пунктом 23 Правил №690 визначено, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються відповідно до умов договору і з урахуванням вимог Законів України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Судом у справі встановлено, що 28.09.2015 в будинку АДРЕСА_3 був встановлений загальнобудинковий прилад обліку води, однак свідоцтво про його повірку було видано лише 17.07.2024, а прийнятий він на абонентський облік тільки 15.08.2024.

Зваживши на те, що у спірний період в будинку, в якому проживає позивач не проводилося зняття показань загальнобудинкового приладу обліку води, оскільки останній не пройшов повірку та не був прийнятий на абонентський облік КП «Чернігівводоканал», районний суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при нарахуванні ним плати позивачу за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 28.09.2015 по 14.11.2022 за нормами споживання.

Таким чином, посилання заявника на те, що після встановлення загальнобудинкового приладу обліку води відповідач мав інформацію щодо спожитої у житловому будинку води та КП «Чернігівводоканал» було відомо, що об`єм використаної споживачами води значно менший ніж той, оплата за який нараховується, що є порушенням прав споживача, не є слушними.

Так, хоча комерційний прилад обліку води був встановлений у будинку АДРЕСА_3 , але він за встановленою Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік від 12.10.2018 №270 процедурою не був прийнятий на абонентський облік, що унеможливило облік послуг за його показаннями в спірний період.

Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції, правомірність нарахування відповідачем плати позивачу за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2014 до 01.02.2021 перевірялася судом у справі №750/599/20, в якій суд дійшов висновку про правильність проведених відповідачем нарахувань. При цьому, в указаний період, за який перевірялася правильність нарахувань за послуги з водопостачання та водовідведення по квартирі позивача, загальнобудинковий прилад обліку води в будинку вже був установлений, але не прийнятий в експлуатацію.

Щодо посилання ОСОБА_1 на неналежне визначення ціни послуг колегія суддів зазначає, що нарахування за адресою АДРЕСА_1 , за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до 14.11.2022, моменту встановлення та опламбування розподільного приладу обліку води, заводський номер № 130217, проводились по затвердженим, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №181 від 20.04.2017, нормам споживання на одну особу.

Твердження позивача про порушення прав споживача, що виявилось у непроведенні повірки вузла комерційного обліку води, встановленого виконавцем послуг у будинку АДРЕСА_3 , не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом позову.

Враховуючи вищевикладене, районний суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданих послуг у період з 28.09.2015 до 14.11.2022, виходячи з показників загальнобудинкового приладу обліку води (модель Sensus, заводський номер ), задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення моральної шкоди, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Верховний Суду в постанові від 27.01.2021 у справі №263/16183/18 зазначив, що у відповідності до вимог статті 1167 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду позивачу, враховуючи ступінь вини відповідача, характер та обсяг душевних страждань позивача, визначивши розмір грошової компенсації з урахуванням вимог розумності і справедливості, що узгоджується з характером моральних страждань позивача.

Зобов`язання із компенсації моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25.05.2022 в справі № 487/6970/20).

Установивши відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій КП «Чернігівводоканал» неправомірними, та зваживши на похідний характер вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у їх задоволенні.

Крім того, колегія суддів уважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, хоча вона підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження і це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.11.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд за правилами загального позовного провадження справи за позовом ОСОБА_1 до КП «Чернігівводоканал» про визнання незаконними дій, зобов`язання здійснити перерахунок, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Так, відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно із частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частин першої, другої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (частина третя статті 274 ЦПК України).

При цьому, частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на предмет та підстави позову, а також те, що дана справа не належить до переліку справ, визначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, районний суд обґрунтовано вважав за можливе розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2025 - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 10 червня 2025 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко