Справа №: 272/217/25
Провадження № 2/272/349/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2025 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Волкова І.М.
за участю секретаря судових засідань Гончаренко А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В обґрунтування своїх вимог ПАТ «СК «АРКС» повідомило, що у травні 2024 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу згідно із яким застраховано транспортний засіб Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ). Водночас, 13.05.2024 року за участю вищезазначеного транспортного засобу та автомобіля Mitsubishi (д.н.з. НОМЕР_2 ), за кермом якого перебував відповідач ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ), що був застрахований позивачем. Винуватцем вказаної пригоди був відповідач.
Учасниками вказаної дорожньо-транспортної пригоди було складено повідомлення про ДТП (Європротокол), гідно євро протоколу вбачається, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, про що зроблено відповідну відмітку в євро протоколі.
Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події страхового випадку та із заявою про відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.
Позивач, як страховик транспортного засобу Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ), згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 0093Га4в, виконав свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування в сумі 39 340,00 грн. за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО.
Разом із тим, станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «СК«ПЕРША», до якого позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди завданої винуватцем ДТП іншій-потерпілій стороні вказаної події, яка мала місце 13.05.2024 о 09.20 в АДРЕСА_1 .
У відповідь на зазначене звернення страховиком відповідача виплачено позивачеві 20 040,08 грн, оскільки ПрАТ «СК«ПЕРША» було розраховано коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,59 та застосовано такий коефіцієнт до вартості замінюваних матеріалів.
Тому, за таких обставин, позивач звернувся з позовом щодо стягнення невідшкодованої суми збитків.
Ураховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду із цим позовом щодо стягнення із ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди (39 340,00 грн) та страховою виплатою (20 040,08 грн.) в сумі 19 299,92 грн.
Ухвалою Андрушівського районного суду від 13.03.2025 розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників, заперечень щодо такого порядку від учасників не надходило і судом не встановлено.
Відповідач, в судове засідання не з`являвся, будучи належним чином та завчасно повідомленою про існування цього судового спору свого ставлення до заявлених вимог не висловив, відзив до суду не направляв і жодних доказів, щодо вирішення спору суду не надав. Крім того, до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресо».
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача скористався наданим їм правом.
Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 128 ч. 8 п. 4 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У відповідності до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи надані позивачем, судом встановлені наступні фактичні обставини:
08.05.2024 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Все включено» за № 0093Га4в, щодо транспортного засобу Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_2 , однак на праві власності належить ОСОБА_3 (а.с. 19-27).
13.05.2024 року по вулиці Франко у м. Житомир складений Європротокол про дорожньо-транспортну подію, стосовно зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ), що рухався в одному й тому ж напрямку і по одній і тій же смузі з транспортним засобом Mitsubishi (д.н.з. НОМЕР_2 ), учасниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 12).
Відповідно до страхового акту № ARX4141910 від 23.05.2024, розрахунку страхового відшкодування та ремонтної калькуляції № СРКС0001850 сума відшкодування завданих транспортному засобу Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ), ушкоджень внаслідок зазначеної дорожньо-трансопртної пригоди становить 39 340,00 грн (а.с. 13-15).
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ),, вбачається, що він належить ОСОБА_3 (а.с.28).
Із витягу щодо страхового полісу вбачається, що на момент вчинення дорожньо-транспортної події транспортний засіб Mitsubishi (д.н.з. НОМЕР_2 ) має діючий поліс в страховій компанії ПрАТ «СК«ПЕРША» (а.с.29).
Також, відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування вбачається звернення позивача до страхової компанії відповідача для відшкодування шкоди завданої ДПТ в порядку регресу, винуватцем якої є ОСОБА_1 (а.с.30).
15 серпня 2024 року згідно платіжної інструкції №5657 ПрАТ «СК«ПЕРША» сплачено позивачу суму коштів 20 040,08 грн. ( а.с.32).
Листом від 30.10.2024 повідомила позивача про здійснення платежу, за результатами розгляду заяви, та зазначило, щодо здійснення розрахунку вартості відновлювальних ремонтних робіт автомобіля із врахуванням коефіцієнта 0,59% з врахуванням фізичного зносу, та становить 23 240,08 грн, крім того відраховується сума франшизи в розмірі 3 200,00 грн. (а.с.32).
24.06.2024 року відповідно до платіжної інструкції № 1066814 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» сплачено ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТО» страхове відшкодування відповідно до страхового акту № ARX34141910, як особі, яка здійснювала ремонт автомобіля Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ) (а.с.11).
31.10.2024 року позивачем було направлено письмову претензію на адресу відповідача із вимогою добровільного відшкодування шкоди (а.с.10).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.
Враховуючи викладене, під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Судом встановлено на підставі належних та допустимих доказів факт спричинення майнових збитків протиправними діями відповідача. Позивач, виконуючи зобов`язання за договором страхування, відшкодував потерпілій спричинену шкоду. Договором та законом передбачено право позивача на звернення до суду із вимогами до особи, яка спричинила збитки за її компенсацією, що має бути відшкодована в рамках даного провадження, як правильно обраний спосіб захисту порушених прав.
Таким чином, оскільки відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди у розмірі 19 299 грн. 92 коп.
Інших обставин встановити у суду не було можливості, у тому числі, у зв`язку із ненаданням відповідачем будь-яких матеріалів стосовно заявлених позовних вимог. За власною ініціативою суд позбавлений можливості отримувати докази у цій справі.
Результати вирішення спору дають підстави стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 09.06.2025.
Відомості про учасників справи:
Відповідач ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя:І. М. Волков