Ухвала

04 червня 2025 року

м. Київ

справа № 183/11711/23

провадження № 61-6569ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Поповського Дмитра Петровича як представника ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності в порядку поділу майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт спільного проживання з відповідачем, починаючи з липня 2015 року до укладання шлюбу - 14 липня 2018 року;

визнати квартиру АДРЕСА_1 такою, що перебуває у їх спільній сумісній власності;

визнати за нею в порядку поділу майна право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ;

здійснити поділ спільних фінансових заощаджень подружжя, шляхом стягнення з відповідача на її користь 500 000,00 грн.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням від 09 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовив.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року - без змін.

21 травня 2025 року адвокат Поповський Д. П. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року (повний текст якої складено 21 квітня 2025 року), тобто в строк перебачений статтею 390 ЦПК України на касаційне оскарження, а тому клопотання представника заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не підлягає процесуальному вирішенню.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру.

Позовну заяву подано у 2023 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 684,00 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги за одну немайнову вимогу (встановлення факту спільного проживання) становить 1 717,76 грн (1 073,60 грн х 200 % х 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру (стягнення з відповідача 500 000,00 грн) становить 8 000,00 грн (500 000,00 грн х 1 % х 200 % х 0,8).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Касаційна скарга та рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову в частині оскаржуваної заявником вимоги майнового характеру (вартість спірної квартири станом на дату подання позову до суду), у зв`язку з чим неможливо встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в цій частині.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позову в частині оскаржуваної вимоги майнового характеру (станом на дату подання позову до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно вартості спірної квартири), та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного нерухомого майна, х 0,8.

Оскільки заявником до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 4 296,00 грн, то ОСОБА_1 у разі необхідності слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги, розмір якого має бути визначений відповідно до вимог закону.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Поповського Дмитра Петровича як представника ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев