Справа №949/2340/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" кредитний договір №76486777.

14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов яких право грошової вимоги за кредитним договором №76486777, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Відповідно до реєстру боржників №18 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №76486777 в сумі 23850 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 17850 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №76486777 у розмірі 23850 грн.

Крім того, 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" кредитний договір №4666735.

14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов яких право грошової вимоги за кредитним договором №4666735, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Відповідно до реєстру боржників №23 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4666735 в сумі 20130,25 грн., з яких: 4060 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 16070,25 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №4666735 у розмірі 20130,25 грн.

Також, 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" кредитний договір №110403.

28 березня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №28032024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №110403, укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Відповідно до реєстру боржників від 28 березня 2024 року до договору факторингу №28032024 від 28 березня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №110403 в сумі 9905,12 грн., з яких: 3560 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 5865,12 грн. - сума заборгованості за відсотками, 480 грн. - заборгованість за комісією.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №110403 у розмірі 9905,12 грн.

Також, 17 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Стар файненс груп" кредитний договір №06041-09/2023.

26 лютого 2024 року між ТОВ "Стар файненс груп" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №26022024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №06041-09/2023, укладеним між ТОВ "Стар файненс груп" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26022024 від 26 лютого 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №06041-09/2023 в сумі 18250 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 13250 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №06041-09/2023 у розмірі 18250 грн.

Також, 14 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Аванс кредит" кредитний договір №18787-09/2023.

29 квітня 2024 року між ТОВ "Аванс кредит" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №18787-09/2023, укладеним між ТОВ "Аванс кредит" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Відповідно до реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до договору факторингу №29042024 від 29 квітня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №18787-09/2023 в сумі 29500 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 24500 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №18787-09/2023 у розмірі 29500 грн.

Також, 19 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Аванс кредит" кредитний договір №25249-09/2023.

29 квітня 2024 року між ТОВ "Аванс кредит" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №25249-09/2023, укладеним між ТОВ "Аванс кредит" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Відповідно до реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до договору факторингу №29042024 від 29 квітня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №25249-09/2023 в сумі 46180 грн., з яких: 7300 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 38880 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №25249-09/2023 у розмірі 46180 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитними договорами №76486777, №4666735, №110403, №06041-09/202, №18787-09/2023, №25249-09/2023 на загальну суму 147815,37 грн.

Всупереч умовам договорів, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", на рахунки попередніх кредиторів.

Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

22 січня 2025 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

28 січня 2025 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить суд позовні вимоги до відповідача задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із письмовими поясненнями, відповіддю на відзив, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ст.ст.2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Нормами статей 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що 03 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" кредитний договір №76486777 (а.с.11-13).

14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов яких право грошової вимоги за кредитним договором №76486777, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.14-18).

Відповідно до реєстру боржників №18 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №76486777 в сумі 23850 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 17850 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.19).

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №76486777 у розмірі 23850 грн.

Однак, варто зазначити, що згідно з п. 2 кредитного договору, кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 03 жовтня 2023 року. Дата надання кредиту 03 вересня 2023 року.

З додатку №1 до кредитного договору вбачається, що сума кредиту склала 6000 гривень, проценти за користування 4500 гривень. Тобто загальна вартість кредиту становить 10500 грн. (а.с.13).

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" кредитний договір №4666735 (а.с.21-23).

14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов яких право грошової вимоги за кредитним договором №4666735, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.24-28).

Відповідно до реєстру боржників №23 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4666735 в сумі 20130,25 грн., з яких: 4060 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 16070,25 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.29).

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №4666735 у розмірі 20130,25 грн.

Однак, варто зазначити, що згідно з п. 2.2 кредитного договору, кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 20 жовтня 2023 року. Дата надання кредиту 20 вересня 2023 року.

З додатку №1 до кредитного договору вбачається, що сума кредиту склала 8000 гривень, проценти за користування 4800 гривень. Тобто загальна вартість кредиту становить 12800 грн. (а.с.23 на звороті).

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" кредитний договір №110403 (а.с.36-43).

28 березня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №28032024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №110403, укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.44-47).

Відповідно до реєстру боржників від 28 березня 2024 року до договору факторингу №28032024 від 28 березня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №110403 в сумі 9905,12 грн., з яких: 3560 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 5865,12 грн. - сума заборгованості за відсотками, 480 грн. - заборгованість за комісією (а.с.48).

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №110403 у розмірі 9905,12 грн.

17 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Стар файненс груп" кредитний договір №06041-09/2023 (а.с.55-60).

26 лютого 2024 року між ТОВ "Стар файненс груп" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №26022024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №06041-09/2023, укладеним між ТОВ "Стар файненс груп" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.61-63).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26022024 від 26 лютого 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №06041-09/2023 в сумі 18250 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 13250 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.64).

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №06041-09/2023 у розмірі 18250 грн.

14 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Аванс кредит" кредитний договір №18787-09/2023 (а.с.69-74).

29 квітня 2024 року між ТОВ "Аванс кредит" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №18787-09/2023, укладеним між ТОВ "Аванс кредит" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.83-86).

Відповідно до реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до договору факторингу №29042024 від 29 квітня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №18787-09/2023 в сумі 29500 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 24500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.87).

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №18787-09/2023 у розмірі 29500 грн.

19 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ "Аванс кредит" кредитний договір №25249-09/2023 (а.с.76-81).

29 квітня 2024 року між ТОВ "Аванс кредит" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №29042024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №25249-09/2023, укладеним між ТОВ "Аванс кредит" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.83-86).

Відповідно до реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до договору факторингу №29042024 від 29 квітня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №25249-09/2023 в сумі 46180 грн., з яких: 7300 грн. - сума заборгованості за основою сумою боргу, 38880 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.87).

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №25249-09/2023 у розмірі 46180 грн.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами ЦК України, а також спеціальними нормами Закону України "Про електронну комерцію".

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Так, кредитні договори підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, позивачем надало належні і допустимі докази укладення відповідачем кредитних договорів №00881-03/2024, №2448931 та №79447143.

У ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною 2 ст. 642 ЦК України визначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зі змісту ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Разом з тим Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX (далі Закон № 2120-IX) передбачено звільнення позичальника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання згідно з договором кредиту (позики), укладеним банком чи іншим кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню чітко визначена контрагентами договору про надання фінансового кредиту заборгованість, а саме: за кредитним договором №76486777 в сумі 10500 грн., а за кредитним договором №4666735 в сумі 12800 грн.

При цьому заборгованість, яка нарахована поза строком кредитування та більше узгодженої в графіку платежів загальної вартості кредиту (відсотків), до стягнення не підлягає, позаяк здійснення нарахувань за цими межами є неправомірним.

Так, матеріали справи не містять доказів, що відповідач розумів, ознайомився та погодився з Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті первинного кредитора.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються кредитором, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим він має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Доцільним є застосування при вирішенні спору висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), які в т.ч. викладені щодо правильного застосування норм права, зокрема, щодо належності та допустимості інших складових кредитного договору, які розміщені на веб-сайті кредитора, а також особливостей, за відповідних обставин, укладення договору приєднання в порядку ст.634 ЦПК України та необхідності врахування принципу захисту прав споживачів фінансових послуг.

Поготів, відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відмовляючи у стягненні нарахованої поза межами встановленого строку кредитування заборгованості, суд зауважує на застосуванні положення contra proferentem.

В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування, а не завуальованими умовами, які дозвоили кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом.

Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Разом з тим згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2604,36 грн. (127135,12 грн. х 3028 грн. / 147815,37 грн).

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 256, 258, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 598, 610-612, 625, 633, 634, 638, 641, 642, 1046-1054, 1056-1 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ "Таскомбанк") заборгованість:

- за кредитним договором №76486777 в сумі 10500 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень);

- за кредитним договором №4666735 в сумі 12800 грн. (дванадцять тисяч вісімсот гривень);

- за кредитним договором №110403 в сумі 9905,12 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять гривень 12 коп.);

- за кредитним договором №06041-09/2023 в сумі 18250 грн. (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень);

- за кредитним договором №18787-09/2023 в сумі 29500 грн. (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот гривень);

- за кредитним договором №25249-09/2023 в сумі 46180 грн. (сорок шість тисяч сто вісімдесят гривень), а всього 127135,12 грн. (сто двадцять сім тисяч сто тридцять п`ять гривень 12 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ "Таскомбанк") судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2604,36 грн. (дві тисячі шістсот чотири гривні 36 коп.).

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.