Справа № 629/3912/24
Провадження № 6/629/24/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області із заявою звернувся ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд, розстрочити виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2024 по справі №629/3912/24, про стягнення з нього на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.01.2020 в розмірі 30067 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 1438 гривень строком на 1 рік рівними частинами. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він в родині працює один і його заробітна плата є невисокою, коштів вистачає лише для придбання найнеобхіднішого, наразі його родина перебуває у скрутному матеріальному становищі і він не має можливості сплатити заборгованість за рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2024, в зв`язку з чим змушений звернутись до суду із зазначеною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Остапенко С.Ю., надала заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні заяви наполягала з наведених у ній підстав.

Представник АТ «Акцент-Банк» у судове засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав.

Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності учасників справи, їх неявка у відповідності дост.435 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надану заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 629/3912/24, дійшов до наступних висновків

Судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2024 по справі №629/3912/24 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.01.2020 в розмірі 30067 гривень 97 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 1438 гривень зо копійок.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.03.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишено без задоволення, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2024 в оскаржуваній частині залишено без змін.

17.03.2025 рішення набрало законної сили.

Відповідно до довідок про доходи Виробничого підрозділу «Лозівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з січня 2024 по грудень 2024 становить 175560,23 грн., за період з січня 2025 по березень 2025 становить 51119,40 грн.

Представник АТ «Акцент-Банк» Даниленко А.В. подала заяву про видачу виконавчого листа по справі № 629/3912/24.

Згідно з ч.2ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.1,3,4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є право перетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

24.02.2022 згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»(зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено і діє на момент постановлення даної ухвали суду.

Відповідно до положень ч. 1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи заявлену вимогу про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки виконати його, проте перебуває у скрутному матеріальному становищі. Також, суд враховує те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 , оскільки такі дії заявника спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача.

Суд доходить висновку, що виконання вказаного рішення суду слід розстрочити на 12 місяців із сплатою щомісячного платежу рівними частинами по 2625,53 грн (30067,97 грн.+1438,30 грн ): 12), до 25 числа поточного місяця, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258 - 261, 353, 354, 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2024 по справі №629/3912/24 - задовольнити.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2024 по справі №629/3912/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 30067,97 грн та судового збору у розмірі 1438,30 грн терміном на 12 місяців, шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами по 2625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень 53 копійки до 25 числа поточного місяця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО