КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

справа № 753/15603/23

провадження № 22-ц/824/3437/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2024 року в частині розподілу судових витрат, постановлену під головуванням судді Якусика О.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року адвокат Фоменко Денис Андрійович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали» звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з утримання та обслуговування машиномісць у розмірі 18922,23 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року замінено у справі первісного відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_1

13 серпня 2024 року представник позивача подав заяву про закриття провадження у справі, в якій позивач відмовляється від позовних вимог.

18 вересня 2024 року представник позивача подав заперечення на клопотання (заяву) про стягнення з ТОВ «Будсервісматеріали» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу посилаючись на не співмірність.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2024 року провадження закрито та стягнуто витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду в частині розподілу судових витрат змінити.

Вимоги обґрунтовані тим, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, враховуючи принципи диспозитивної та змагальності сторін, суд не вправі з власної ініціативи та власного переконання доводити і зменшувати розмір таких витрат, на чому неодноразово наголошував Верховний Суд в своїх рішеннях.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з складності і категорії справи, змісту, обґрунтування та викладених у відзиві обставин, обсягу виконаних адвокатом робіт, кількості судових засідань, у яких брав участь представник відповідача, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн відповідатимуть наведеним вище критеріям та є обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

10 липня 2024 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи, та судовий збір.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься - договір № б/н від 05.07.2024 про надання правової допомоги;

- акт виконаних робіт повіреним за договором № б/н від 05.07.2024 про надання правової допомоги;

- квитанцію № МС8Т-4НА2-ТЕА9-96РР від 08.07.2024 в розмірі 32 000,00 грн з призначенням платежу «оплата правової допомоги за договором від 05.07.2024»;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у цивільному провадженні по справі №753/15603/23.

Згідно з п. 3.3. договору про надання правової допомоги, сума плати за виконання договору (дій, зазначених в цьому договорі), яка передбачена п. 3.1. цього договору, формується виходячи з погодинної оплати виконаної робити (наданих послуг) повіреним із розрахунку 4000,00 грн за 1 годину роботи повіреного.

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом, також встановлено, що 18 вересня 2024 року представник позивача подав заперечення на клопотання (заяву) про стягнення з ТОВ «Будсервісматеріали» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу посилаючись на неспівмірність.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено».

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного суду від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19 «за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, ненадання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співрозмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду, що з огляду на складність і категорію справи, зміст, обґрунтування та викладені у відзиві обставини, обсяг виконаних адвокатом робіт, кількість судових засідань, у яких брав участь представник відповідача, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. відповідатимуть наведеним вище критеріям та є обґрунтованими.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді