ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3846/25 Справа № 229/7210/24 Суддя у 1-й інстанції - Конопленко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 229/7210/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,

відповідачка - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 23 грудня 2024 року, яке ухвалено суддею Конопленко О.С. у місті Дружківці Донецької області та повне судове рішення складено 23 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (надалі АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву мотивовано тим, що 07 лютого 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №201, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15 000,00 грн, який пізніше було збільшено до 48 084,00 грн.

Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк.

Заборгованість відповідачки перед позивачем, станом на 01 липня 2024 року, складає 70 557,96 грн, з яких: 44 723,21 грн заборгованість за кредитом; 25 834,75 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією.

Зазначає, що умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у сумі 70 557 грн 96 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у сумі 70 557 грн 96 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп.

В апеляійній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборогованості на суму коштів зарахованих на погашення відсотків, нарахованих після 07.02.2021 року в розмірі 34 465,88 грн., та на суму коштів зарахованих на погашення комісії в розмірі 5 514,25 грн., посилаючись на неправильне застосуваня судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано, що строк кредитування за кредитним договором №№201 від 07 лютого 2020 року становить 12 місяців, тобто до 07 лютого 2021 року. Станом на цю дату у відповідачки була відсутня заборгованість за відсотками, а нарахування відсотків поза межами строку кредитування є неправомірним та суперечить судовій практиці і нормам чинного законодавства. Зазначає, що в Заяві №201 від 07 лютого 2020 року узгоджено, що зі спливом строку кредитування дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на той самий строк, у порядку визначеному ДКБО. Разом з тим, з 15 березня 2021 року діяла інша редакція ДКБО, ніж та, що діяла на дату підписання заяви, тобто діяли нові істотні умови кредитного договору, які не узгоджувалися та не підписувалися відповідачкою, а тому не можуть бути складовою кредитного договору. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 вказала, що позивач не надав суду жодних підтверджень, що саме з долученими до позовної заяви Умовами надання та обслуговування овердрафту та кредитних карток, які вказані у Публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідачку було ознайомлено, і що саме з цими Умовами вона погодилася, підписуючи Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Наполягає на тому, що нею не укладався договір на продовження строку кредитування та після 07.02.2021 у кредитора відсутне право нараховувати відсотки. Також, вказує на те, що у Заяві відсутні положення щодо сплати позичальницею комісії, однак, кредитор безпідставно здійснював нарахування комісії, а тому розмір заборговнаості за кредитом має бути зменшено на суму сплаченої відповідачкою комісії у розмірі 5 514,25 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву №201, в якій прийняла Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі.

Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», які викладені у Публічній пропозиції, Банком підключено ОСОБА_1 до SMS-банкінгу, відкрито на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надано кредитну картку. На вказаний поточний рахунок встановлено кредитний ліміт 15 000,00 грн. Вказаний кредит відповідачці наданий з процентною ставкою 47,88 % річних, строком на 12 місяців, зі спливом якого продовжується на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Розрахунковий день, платіжна дата 30 число місяця (а.с. зворот 13).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 201 від 07 лютого 2020 року, кредитний ліміт змінювався наступним чином: 07 лютого 2020 року - 15 000,00 грн, 10 липня 2020 року 20 000,00 грн, 11 вересня 2020 року 30 000,00 грн, 15 жовтня 2020 року 42 000,00 грн, 16 листопада 2020 року 50 000,00 грн, 27 лютого 2022 року 43 084,00 грн, 03 березня 2022 року 48 084,00 грн (а.с. 33).

02 липня 2024 року позивач звернувся до відповідачки з вимогою погасити в досудовому порядку заборгованість за кредитом, здійснивши повернення кредитних коштів не пізніше 30 календарних днів з дня отримання повідомлень (а.с. 30, 31)

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не виконувала умови договору в частині повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з неї на користь позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за Договором №201 від 07 лютого 2020 року, у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У ч. 2 ст. 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив можливість суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( у тому числі сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву №201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), та своїм підписом підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на укладення такого, яка розміщена на сайті банку, в повному обсязі з урахуванням умов надання послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО.

У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» pumb.uа, в повному обсязі з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписання заяви підтверджую свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах.

У розділі Заяви «Підтвердження та запевнення», зокрема зазначено, що відповідачка, підписанням цієї Заяви надала підтвердження та запевнення що: вона ознайомлена із ДКБО, тарифами банку та цілком згодна з ними; всі умови ДКБО відповідачці зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 13 зворот).

Крім того, 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит». У Паспорті споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту; розмір реальної річної процентної ставки та інші умови.

Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт.

Так, згідно пункту 4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону. В СМС-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 Розділу ІІ цього договору клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного СМС-повідомлення банку згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.

Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачці кредитні кошти.

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 201 від 07 лютого 2020 року, кредитний ліміт змінювався наступним чином: 07 лютого 2020 року - 15 000,00 грн, 10 липня 2020 року 20 000,00 грн, 11 вересня 2020 року 30 000,00 грн, 15 жовтня 2020 року 42 000,00 грн, 16 листопада 2020 року 50 000,00 грн, 27 лютого 2022 року 43 084,00 грн, 03 березня 2022 року 48 084,00 грн (а.с. 33).

Суду не надано належних доказів незгоди відповідачки зі зміненими розмірами кредитного ліміту та її звернень до позивача з відповідними заявами, а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що відповідачкою ОСОБА_1 не укладався договір на продовження строку кредитування та після 07.02.2021 у кредитора відсутне право нараховувати відсотки.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції правових висновків, викладених постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки зазначена справа не є релевантною до справи, яка переглядається, за фактичними обставинами, оскільки у самій підписаній відповідачкою заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування викладені усі суттєві умови, притаманні кредитному договору строк кредитування, сума кредиту, порядок пролонгації договору, розмір процентів користування кредитними коштами, що виключає необхідність звертатися до інших документів Банку (Публічної пропозиції тощо) для з`ясування змісту спірних правовідносин.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до розрахунку заборгованості, внаслідок порушення відповідачкою зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості, станом на 01 липня 2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 70 557,96 грн, яка складається з: 44 723,21 грн заборгованість за кредитом; 25 834,75 грн заборгованість процентами.

До матеріалів справи долучено виписку за рахунком ОСОБА_1 , де відображено усі операції за картковим рахунком.

З наведеного вбачається, що відповідачка отримала кредит, користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідачка не надала, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості перед АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», не довела відсутності заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного нарахування позивачем комісії колегією суддів не перевіряються по суті спору, оскільки це виходить за межі заявлених позовних вимог, а, згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, тоді як позивачем АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» не заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за комісією, й останньою, в свою чергу, не ставилося перед судом питання щодо визнання дій кредитора по нарахуванню комісії неправомірними.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 23 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: