Справа № 521/3240/25
Провадження № 2-о/521/244/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ганошенка С.А.,

за участю секретаря судових засідань Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Бордзих Костянтин Володимирович, звернувся до суду 03.03.2025 року із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Заява обґрунтована наступним чином, ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , актовий запис № 118. ЇЇ чоловік, ОСОБА_3 , з 1 жовтня 1981 року був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 . Після укладення шлюбу вона переїхала жити до свого чоловіка за вищевказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік - помер (Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ). Вона поховала його, сплатила всі необхідні рахунки пов`язані з процедурою поховання та проведенням поминальних обрядів. Після смерті її чоловіка вона залишилась проживати у їх сімейній (за адресою його реєстрації) квартирі. 07 грудня 2023 року у приватного нотаріуса Плужника Г.О., вона отримала свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Спадщиною, на яку було видано Свідоцтво це квартира АДРЕСА_1 . На момент смерті чоловіка, вони обидва були вже пенсіонерами. Їй стало відомо, що у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Окрім пенсійного забезпечення, а ні в мене, а ні в чоловіка ніяких інших джерел доходів не було. Вона звернулась до Відділу ЦНАП із заявою, щодо переходу на інший вид пенсії, а саме : переходу з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника. 07 листопада 2024 року вона отримала Рішення (№ 42) «про відмову в переведенні на інший вид пенсії у зв`язку з його неправомірністю», оскільки заявниця та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами (тобто не має підтвердженням того, що вона перебувала на утриманні чоловіка). У зв`язку з чим, вона була вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи.

13.03.2025 року на адрес суду від заінтересованої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшли письмові пояснення та заява про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 25.03.2025 року залучено до участі у справі у якості заінтересованої ос оби Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

09.06.2025 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області направлена через підсистему «Електронний суд» заява про розгляд без їх участі.

У судове засідання 09.06.2025 року заявниця з`явилась, надав заяву про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 09.06.2025 року.

Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведення факту спільного проживання однією сім`єю, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою : АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Первомайськ, Миколаївська область, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , про що зроблено запис № 118 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », чоловікові « ОСОБА_5 » (а.с.8).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Москва, є громадянином України, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 (а.с.7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №1224, серія НОМЕР_1 (а.с.9).

07 грудня 2023 року у приватного нотаріуса Плужника Г.О., заяниця отримала свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1393, спадкова справа №21/2023 (а.с.10).

Рішенням № 42 від 07 листопада 2024 року Відділом перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення , надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 31.10.2024 : «Відповідно до ст.3 та пп.9 п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) - пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок 22- 1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку, з втратою годувальника подаються документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником, а також документи про перебування членів сімей (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно п.2.11 Порядку A^ 22-1, за документи, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт». Тому оскільки відсутні дані, що засвідчують факт перебування на утриманні ОСОБА_3 - ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (а.с.13).

Згідно наданого заявницею акту від 29.11.2024 року четверо сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердити факт проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14)

Вирішуючи дану справу суд виходить із наступного.

Частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Положеннями ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби,та деяких інших осіб» № 2262 право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї загиблих, померлих або таких, що пропали безвісті військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, які перебували на їх утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26Закону України"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 - «Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до пункту 10 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються: заява, копія про смерть годувальника, копія свідоцтва про шлюб, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні, копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк» та копія паспорту.

Статтею 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено членів сім`ї, які вважаються утриманцями. Так, члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2ст.273 ЦПК( 1502-06)) , якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні, ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Відповідно до п. 2.11 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась ОСОБА_1 була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Судом встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_3 , подружжя проживало разом, вело спільне господарство.

Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у довідці з місця проживання, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozerv.the Republic of Moldova and Russia", "IlacuandOthers v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

При таких обставинах, суд вважає, що заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити, що надасть можливість заявниці реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Керуючись ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту проживання однією сім`єю- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією родиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою : АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО