Справа № 211/5478/25
Провадження № 2/211/2581/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

05 червня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лебеженко В.О., дослідивши матеріали цивільної справи №211/5478/25 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленка Сергія Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 року адвокат Павленко С.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зняти арешт з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який накладено Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 08.042014 року старшого державного виконавця Догинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Чумаковою Наталією Олексіївною у виконавчому провадженні № 28034119.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, 08.04.2014 року старшим державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міста управління юстиції Чумаковою Н.О., в рамках виконавчого провадження ВП №28034119 ухвалено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на все майно позивача ОСОБА_1 в інтересах відповідача (стягувача) ОСОБА_2 . 29.04.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування арешту майна, однак отримав відповідь, з якої слідує, що виконавче провадження ВП №28034119 закінчене 23.04.2021 року шляхом ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 38 Закону країни про виконавче провадження»; матеріали виконавче провадження ВП №28034119 знищені. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом, оскільки вже відпали правові підстави арешту майна.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано у провадження судді Лебеженка В.О. 19.05.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 24 травня 2021 року по справі № 712/12136/18 провадження № 61-4726сво19 вказав, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, суддя приходить до висновку про те, що він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Арешт на майно ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, накладено з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може бути позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду у позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Схожі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, у постановах Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20.

Суддя також зауважує, що оскільки боржник як сторона виконавчого провадження у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, звернення з вимогою, щодо оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України буде ефективним способом захисту.

Аналогічні висновки наведені у постанові Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року по справі № 932/6245/22, провадження № 22-ц/803/5902/23, з якими погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова ВС від 11 травня 2024 року справа № 932/6245/22, провадження № 61-11086св23).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 186, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі №211/5478/25 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленка Сергія Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПУ України.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Екземпляр позовної заяви залишити в матеріалах цивільної справи №211/5478/25.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.О. Лебеженко