СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/27308/24

пр. № 2/759/1870/25

19 травня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО» , в якій просила: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича № 16332 від 29.01.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості в розмірі 28345,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 16332 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості за Кредитним договором № 0-3 від 27.07.2020 року.

Позивач вважає вказаний виконавчий напис протиправним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки, на її думку, він вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Зокрема, позивач посилається на те, що на момент вчинення виконавчого напису діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, яка не передбачала можливості вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, що не є нотаріально посвідченими. Позивач зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662, якою до Переліку було внесено зміни щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах. Вказане рішення суду апеляційної інстанції було залишене без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

Позивач також стверджує, що про вчинення виконавчого напису їй стало відомо лише 05.08.2024 року після отримання копій відповідних документів на адвокатський запит, у зв`язку з чим вважає, що строк на подання позовної заяви не пропущено, а у разі іншого висновку суду просить його поновити.

Заяви та клопотання учасників справи:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі без виклику сторін.

Відповідач ТОВ «НЕССО» у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, що відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

Встановлені судом фактичні обставини:

У тексті поданої до суду позовної заяви позивач стверджує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 29 січня 2021 року було вчинено виконавчий напис № 16332 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» заборгованості за Кредитним договором № 0-3 від 27.07.2020 року в розмірі 28345,00 грн.

До позовної заяви позивачем було долучено, копію виконавчого напису № 16332 від 29 січня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горай О.С.

Суд, дослідивши матеріали справи, звертає увагу на істотну розбіжність між обставинами, викладеними у позовній заяві, та доказом, наданим на їх підтвердження. У позовній заяві позивач чітко зазначає, що оскаржує виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем. Проте, єдиним доказом, що мав би підтвердити факт вчинення виконавчого напису та його зміст, є копія виконавчого напису № 16332 від 29 січня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горай О.С.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 77 Цивільного процесуального кодексу України визначає належними доказами ті, що містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку, належним доказом, який би підтвердив факт вчинення виконавчого напису саме приватним нотаріусом Баршацьким І.В., у матеріалах справи відсутній. Натомість, наявний доказ - копія виконавчого напису - свідчить про вчинення нотаріальної дії іншою особою, приватним нотаріусом Горай О.С.

Суд зазначає, що позивач не надав жодних пояснень щодо цієї розбіжності та не уточнив, який саме виконавчий напис є предметом оскарження у даній справі. За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити, чи дійсно існує виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Баршацьким І.В. з номером та датою, зазначеними у позовній заяві, та чи відповідає зміст наданої копії виконавчого напису фактичним обставинам.

Частина перша статті 81 Цивільного процесуального кодексу України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У даній справі позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві щодо вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Баршацьким І.В. Надана копія виконавчого напису спростовує ці твердження, оскільки свідчить про вчинення нотаріальної дії іншою особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин, які є підставою для задоволення позовних вимог. Посилання позивача на порушення законодавства при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Баршацьким І.В. є безпідставними, оскільки відсутні належні докази вчинення такого напису саме цим нотаріусом.

Суд наголошує на тому, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Для виконання цього завдання кожна сторона повинна належним чином обґрунтовувати свої вимоги та подавати належні та допустимі докази на їх підтвердження. У даній справі позивач цього обов`язку не виконав.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 76-77, 81, 89, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник якої - адвокат Ірина Станіславівна Сікорська, до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О . Петренко