Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (далі ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ") звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 09 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Безпечне агенство необхідних кредитів (далі ТОВ ФК БАНК) та відповідачем було укладено договір позики № 75813997 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Договір підисано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Позикодавцем того ж дня на виконання п.1 договору позики виконано свої зобов`язання та передано відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 8000 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 . 19 листопада 2021 року між ТОВ ФК БАНК та ТОВ Фінансова компанія управління активами укладено договір факторингу № 1911 за умовами якого останній набув право грошової вимоги, у тому числі за договором позики № 75813997 від 09 липня 2021 року. 03 квітня 2023 року між ТОВ Фінансова компанія управління активами та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу № 030423-Фк за умоваим якого позивач набув право грошової вимоги в тому числі до відповідача за вищевказаним договором позики у сумі 27104 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19104 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основним сум боргу за вказаним договором та заборгованості за процентами не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у загальному розмірі 27104 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Ухвалою суду від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року витребувано у АТ "Універсал Банк" інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Універсал Банк" на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 09 липня 2021 року по 12 липня 2021 року.

Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження, а копія позовної заяви з доданими до неї документами була направлена на адресу відповідача позивачем на виконання вимог абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України. Проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляв.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09 липня 2021 року між ТОВ ФК БАНК та відповідачем укладено договір позики № 75813997, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.13).

Відповідно до договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами строк (строк позики) шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики становить 8000 грн., надана строком на 30 днів, зі сплатою процентів: базова процентна ставка 1,99 % (пункт договору 2).

Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі (пункт 5.2).

Відповідачем погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору позики № 75813997 від 09 липня 2021 року, за якою загальна вартість кредиту становить 9671,80 грн. (а.с.14).

Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ ФК БАНК, ОСОБА_1 з яким укладено договір № 75813997 від 09 липня 2021 року ідентифікований ТОВ ФК БАНК. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) (а.с.27).

Згідно довідки ТОВ ФК Фінекспрес Вих. № КД-000002821/ТНПП від 21 листопада 2024 року, ТОВ ФК Фінекспрес підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ ФК БАНК відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ ФК БАНК та завершення наступної платіжної операції: дата - 09 липня 2021 року, сума 8000 грн., отримувач ОСОБА_1 , номер НОМЕР_1 (а.с.30).

19 листопада 2021 року між ТОВ ФК БАНК та ТОВ Фінансова компанія управління активами укладено договір факторингу № 1911, у відповідності до умов якого ТОВ Фінансова компанія управління активами передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу у розпорядження ТОВ ФК БАНК за плату, а ТОВ ФК БАНК відступає ТОВ Фінансова компанія управління активами права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей (Додаток № 1 до цього договору), у розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до ТОВ Фінансова компанія управління активами переходять всі права грошової вимоги, які належали ТОВ ФК БАНК за кредитними договорами (право вимоги) (а.с.32-36).

Згідно Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року, ТОВ ФК БАНК передав, а ТОВ Фінансова компанія управління активами прийняв оригінал реєстру заборгованостей від 19 листопада 2021 року (а.с.40).

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог № 3 від 19 листопада 2021 року, ТОВ Фінансова компанія управління активами набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № від 09 липня 2021 року в сумі 27104 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19104 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.43-44).

03 квітня 2023 року між ТОВ Фінансова компанія управління активами та ТОВ ФІНПРОМ МАКРЕТ укладено договір факторингу № 030423-ФК, у відповідності до умов якого ТОВ ФІНПРОМ МАКРЕТ передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу у розпорядження ТОВ Фінансова компанія управління активами за плату, а ТОВ Фінансова компанія управління активами відступає ТОВ ФІНПРОМ МАКРЕТ права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей (Додаток № 1 до цього договору), у розмірі потрфеля заборгованості. Сторони погодили, що до ТОВ ФІНПРОМ МАКРЕТ переходять всі права грошової вимоги, які належали ТОВ Фінансова компанія управління активами за кредитними договорами (право вимоги) (а.с.47-51).

Згідно Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, ТОВ Фінансова компанія управління активами передав, а ТОВ ФІНПРОМ МАКРЕТ прийняв реєстр заборгованостей у повному обсязі (а.с.54).

Відповідно до Витягу з Реєстру заборгованості від 03 квітня 2023 року, ТОВ ФІНПРОМ МАКРЕТ набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № від 09 липня 2021 року в сумі 27104 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19104 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.58-59).

Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ БАНК та відповідачем укладено електронний договір позики з використанням електронного підпису та відповідно наявність кредитних правовідносин між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ ФК БАНК відступило ТОВ Фінансова компанія управління активами, а в подальшому ТОВ Фінансова компанія управління активами відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за договором позики № 75813997 від 09 липня 2021 року.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 75813997 від 09 липня 2021 року у загальному розмірі 27104 грн., з яких: 8000 грн. сума кредиту, 19104 грн. сума процентів за користування кредитом, які нараховані за період з 09 липня 2021 року по 21 грудня 2024 року (а.с.4-6).

За абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд враховує, що відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року, у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року, у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Так, згідно п.2.2 договору позики № 75813997 від 09 липня 2021 року, строк позики становить 30 днів. Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є Додатком № 1 до договору позики № 75813997 від 09 липня 2021 року, остання дата платежу 08 серпня 2021 року, а тому підстави нараховувати відсотки за користування позикою наявні до 08 серпня 2021 року включно.

Судом встановлено, що згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є Додатком № 1 до договору позики № 75813997 від 09 липня 2021 року, відповідач зобов`язався повернути кредит у загальному розмірі 9671,60 грн., з яких 8000 грн. сума кредиту, 1671,60 грн. проценти за користування кредитом, що також узгоджується з договором позики. Вказані документи підписані електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором, а отже саме така сума кредиту та процентів за користування кредитом погоджена сторонами. При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо оформлення відповідачем у належний спосіб подовження строку користування позикою (пролонгації) або застосування автопролонгації.

Отже, суд дійшов висновку, що умови кредитування, які визначені сторонами і на які погодився споживач передбачають обов`язок сплати відповідачем відсотків у визначеному сторонами розмірі, а саме в сумі 1671,60 грн., у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків, які нараховані пози межами 30 денного строку кредитування, задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд вважає за необхідно задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 75813997 від 09 липня 2021 року у розмірі 9671,60 грн., з яких 8000 грн. сума кредиту, 1671,60 грн. проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, укладеного з адвокатом Ткаченко Ю.О.; Витяг з Акту № 4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 13 грудня 2024 року з якого вбачається, що адвокатом Ткаченко Ю.О. було надано позивачу надано послуги з правниої допомоги: вивчення, наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів 500 грн., підготовка/складання позовної заяви до боржника ОСОБА_1 за договором позики 3000 грн.; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, за яким позивач передав, а адвокат Ткаченко Ю.О. прийняла на себе зобов`язання надати правничу допомогу у справах, зокрема, щодо боржника ОСОБА_1 ; платіжну інструкцію про сплату позивачем на користь адвоката ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 140 000 грн. (а.с.62-64, 67-70).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1248,92 грн., виходячи з розрахунку (9671,60 грн. * 3500 грн./ 27104 грн.).

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 864,39 грн., виходячи з розрахунку (9671,60 грн. * 2422,40 грн./ 27104 грн.), а всього судові витрати на загальну суму 2113,31 грн. (1248,92 грн. + 864,39 грн.).

Керуючись ст.ст.6, 207, 252-258, 261, 267, 512, 514, 525-526, 530, 611, 626-629, 634, 639 ЦК України, ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованість за договором позики № 75813997 від 09 липня 2021 року у загальному розмірі 9671 (дев`ять тисяч шістсот сімдесят одну) гривню 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" судові витрати у загальному розмірі 2113 (дві тисячі сто тринадцять) гривень 31 копійку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", , юридична адреса: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 05 червня 2025 року.

Суддя: М.Д. Власенко