ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2025 року

м. Харків

справа № 643/3379/22

провадження № 22-ц/818/1672/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року, постановлене під головуванням судді Сугачової О.О., -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року по справі № 643/3379/22 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладання заборони на вчинення дій щодо розпорядження 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.01.2022 року.

20 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі було досліджено обставини по справі. Вказує, що постановою Харківського апеляційного суду від 12.11.2024 року визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 15.01.2022 року. Вказана постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, проте, при ухваленні постанови суду від 12.11.2024 року Харківським апеляційним судом не вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову. Разом з тим суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що вищевказана постанова суду від 12.11.2024 року не набрала законної сили, у зв`язку з цим клопотання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки постанова Харківського апеляційного суду від 12.11.2024 року не набрала законної сили, клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову є передчасним, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що у провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 643/3379/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кішкіна О.О. про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року у справі № 643/3379/22 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладання заборони на вчинення дій щодо розпорядження 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.01.2022 року.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Харківської області Кішкіна О.О., про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна; скасовано вжиті судом заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій щодо розпорядження 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.01.2022 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.11.2024 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 15.01.2022, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого ПН ХМНО Кішкіної О.О., зареєстрований у реєстрі за № 136.

Як на підставу заяви про скасування забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що постановою Харківського апеляційного суду від 12.11.2024 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 15.01.2022, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого ПН ХМНО Кішкіної О.О., зареєстрований у реєстрі за № 136; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Проте, при ухваленні постанови від 12.11.2024 року Харківським апеляційним судом не вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, яке було вирішено рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2024 року. На теперішній час заявник позбавлений можливості реалізувати свої права щодо вказаного об`єкта нерухомості.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову помилково зазначив, що постанова Харківського апеляційного суду від 12.11.2024 року не набрала законної сили, а тому висновок суду першої інстанції про те, що заява про скасування забезпечення позову є передчасною не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Враховуючи, що заява про скасування заходів забезпечення позову подана позивачем, в інтересах якого і забезпечено позов, наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року скасувати та постановити нову.

Клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м.Харкова від від 16.05.2023 року шляхом накладання заборони на вчинення дій щодо розпорядження 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.01.2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 10.06.2025 року.