Справа № 331/7453/24
Провадження № 2/331/827/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., при секретарі Байрамовій Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на постанову від 21.04.2025 дізнавача СД ВП №2 ЗРУП Федіної Ярослави Олександрівни про відмову у задоволенні клопотання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника СД відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Федіної Я.О. від 21.04.2025 року про відмову у задоволенні клопотання від 30.12.2024 року.

Просить слідчого суддю, скасувати постанову дізнавача сектору дізнання ВП №2 ЗРУП про відмову в задоволенні клопотання від 21.04.2025 року; зобов`язати уповноважену особу ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.12.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що СД ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000058 від 07.05.2019 року.

21.04.2025 року він отримав постанову про відмову в задоволенні клопотання від 30.12.2024 року.

Вважає постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000058 від 07.05.2019 року такою, що винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у зв`язку із таким.

На його переконання, відмова в задоволенні клопотання про допит прокурорів не ґрунтується на вимогах КПК Украіни стосовно проведення повного та об`єктивного досудового розслідування та свідчить про те, що дізнавач ОСОБА_2 , розуміючи, що прокурори нададуть свідчення, якими підтвердять надання завідомо недостовірних свідчень громадянином Свіркіним, намагається безпідставно відмовити в задоволенні клопотання, маючи на меті приховати вчинений злочин. Виникла необхідність дослідити питання, чому прокурори Запорізької обласної прокуратури вважали за достатнє покази свідка ОСОБА_3 для пред`явлення обвинувачення громадянину ОСОБА_1 , а дізнавач СД ВП №2 ЗРУП Федіна Я.О. вважає, що ОСОБА_3 надав правдиві свідчення, не вводив в оману органи досудового слідства, маючи неспростовні докази того, що покази ОСОБА_3 були спростовані керівництвом ЗМР свідками, покази яких викликають на довіру, розпорядженнями запорізького міського голови №107-р та 81-р, а саме кримінальне провадження №0001068 було закрито за реабілітуючими обставинами.

ОСОБА_1 надіслав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує скаргу.

Дізнавач СД ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Федіна Я.О. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Так, відповідно до п.1., ч.1. ст.303 КПК визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні підрозділу дізнання відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження 0000058 від 07.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. Процесуальне керівництво в ньому здійснюється Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя.

Запорізькою обласною прокуратурою 07.05.2019 на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, за заявою ОСОБА_1 щодо надання неправдивих показань слідчому свідком ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови про визначення підслідності від 04.06.2019 р., вказане кримінальне провадження для організації досудового розслідування направлено до відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. З 16.07.2020 досудове розслідування здійснюється дізнавачами сектору дізнання відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Згідно з постановою начальника СД відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Федіної Я.О. від 21.04.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідків.

Постанова дізнавача вмотивована наступним:

Ухвалою слідчого судді Антоненко М.В. від 17.03.2025 року зобов`язано повторно розглянути клопотання від 30.12,2025 року про допити свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що18.09.2018 року під час допиту в рамках кримінального провадження № 20001068 від 29.03.2014 р. у відповідності до ст.67 КПК громадянина ОСОБА_3 було попереджене про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України за дачу завідомо неправдивих показань. Грунтуючись на ці покази та довіряючи свідку Свіркіну ДО. уповноважені особи прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та слідчий ГУНП в Запорізькій області Крокосюк А. склади підозру та обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 .

В подальшому свідчення свідка ОСОБА_9 ДО. спростовані як показами інших свідків так і розпорядчими документами ЗМР, а кримінальне провадження №20001068 від 29.03.2014р. закрито за реабілітуючими обставинами, тому у ОСОБА_1 виникає питання, що саме дало підстави прокурорам прокуратури Запорізької області та слідчому ГУНП в Запорізькій області, які здійснювали досудове розслідування дійти до висновку, що в діях директора департаменту ЖКГ ЗМР Безлепкіна В.М. є ознаки кримінального правопорушення.

Обвинувачення ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №20001068 від 29.03.2014р. грунтувалось на матеріалах проведених тимчасових доступів, документів ЗМР, довідок та листів різних Державних установ, а також допитах свідків (аналогічних показам ОСОБА_3 ), які містились у матеріалах вищевказаного кримінальною провадження та з якими ОСОБА_1 мав змогу ознайомитись після завершення досудового слідства.

Відповідно до ст. 221 Кримінально-процесуального кодексу України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення. Відмова у надані для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається, Тож ОСОБА_1 як потерпілий в кримінальному провадженні, має право на ознайомлення з кримінальним провадженням та має можливість ознайомитись з матеріалами на яких ґрунтувалось обвинувачення ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №20001068 від 29.03.2014 р. з матеріалами проведених тимчасових доступів, документів ЗМР, довідок та листів різних Державних установ, а також допитах свідків (аналогічних показам ОСОБА_3 ) які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, у кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, а саме завідомо неправдиве показання свідка ОСОБА_3 , надавати оцінку процесуальним діям прокурорів та слідчих не входить до компетенції сектору дізнання.

Слідчий суддя не погоджується з мотивуванням, викладеним в постанові дізнавача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В клопотанні ОСОБА_1 зазначено, що уповноважені особи прокуратури Запорізької області Булавін С., Коваль І., ОСОБА_6 та слідчий ГУНП в Запорізькій області Крокосюк А. склали підозру та обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 . В подальшому свідчення свідка ОСОБА_3 спростовані як показами інших свідків так і розпорядчими документами ЗМР, а кримінальне провадження закрито за реабілітуючими обставинами.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя зауважує, що показання свідка є важливим джерелом доказової інформації в будь-якій кримінальній справі. Відповідно до статті 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Прокурорами Булавіним С., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та слідчим Крокосюк А. в межах кримінального провадження № 20001068 від 29.03.2014 р. було надано оцінку як діям ОСОБА_1 , так і показам свідка ОСОБА_3 , в зв`язку з чим, слідчий суддя вважає їх покази такими, що мають вагоме значення для кримінального провадження з точки зору забезпечення охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого.

Чинний КПК України не містить будь-яких заборон або обмежень щодо допиту дізнавачем прокурора, слідчого, які приймали участь у іншому кримінальному провадженні по якому прийнято рішення про закриття за реабілітуючими обставинами.

Тому, твердження дізнавача про відсутність законних підстав досліджувати обставини іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя розцінює як хибне.

З наведеного слід, що дізнавачем не забезпечено усебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального проступку, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За встановлених обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом скасування постанови дізнавача сектору дізнання ВП №2 ЗРУП про відмову в задоволенні клопотання від 21.04.2025 року та зобов`язання дізнавача розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.12.2024 року та надати письмову відповідь згідно ст. 220 КПК України, оскільки такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у контексті норм ст. 307 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову від 21.04.2025 р. дізнавача СД ВП №2 ЗРУП Федіної Я.О. про відмову у задоволенні клопотання, задовольнити.

Скасувати постанову начальника СД відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Федіної Я.О. від 21.04.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 30.12.2024 року.

Зобов`язати дізнавача СД відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Федіну Я.О. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.12.2024 року та надати письмову відповідь.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: М.В. Антоненко