Справа № 442/5425/16-ц
Провадження № 4-с/442/10/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Костишин Н.Р., КП ЛОР " Дрогобицького МБТІ та ЕО "

в с т а н о в и в:

04.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Костишин Н.Р., КП ЛОР " Дрогобицького МБТІ та ЕО ", де скаржник просить суд:

- визнати бездіяльність старшого державного виконавця, начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Костишин Н.Р. незаконною щодо не реагування ( в десятиденний термін) на подану нею заяву про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за винесеною Постановою ВП № 63916235 від 04.01.2024 р. про переведення на ОСОБА_1 обов"язків боржника за виконавчим листом № 442/5425/16 виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 23 жовтня 2017 року та повернення виконавчого листа до Дрогобицького міськрайонного суду.

- зобов`язати старшого державного виконавця, начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Костишин Н.Р. винести Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63916235 від 04.01.2024 року про переведення на неї обов"язків боржника за виконавчим листом виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 23 жовтня 2017 року та повернення виконавчого документа до Дрогобицького міськрайонного суду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.04.2025 року у порядку виконання, крім ст. 431-435 п.п.17.4 п.17 ч.1 " Перехідних положень ЦПК та ст.ст. 373-374, 376-379, 382, п.п.18.4 п.18 ч.1 " Перехідних положень " КАС скарга передана судді Гарасимків Л.І.

Дослідивши матеріали скарги суд вважає, що таку слід залишити без розгляду з таких підстав.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, вказана скарга надійшла до суду 04.06.2025року .

Водночас, в розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, десятиденний строк на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду.

Як вбачається із скарги та доданих до скарги документів, скаржник оскаржує постанову державного виконавця від 04.01.2024 року про переведення на ОСОБА_1 обов"язків боржника за виконавчим листом № 442/5425/16 виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 23 жовтня 2017 року, просить визнати бездіяльність державного виконавця щодо нереагування на її заяву в якій вона проить закрити виконавче провадження та повернути виконавчий лист до Дрогобицького міськрайонного суду.

Крім того до матеріалів скарги долучена заява ОСОБА_1 датована 19.05.2025 року, однак жодних відомостей про отримання такої заяви відділом виконавчої служби не додано, інших доказів звернення до виконавчої служби із подібними заявами щодо неправомірних дій державного виконавця скаржником до скарги також не долучено.

Отже, скаржник мав право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця тільки щодо не вирішення його заяви яка датована 19.05.2025 року.

Однак на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою, сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Отже, беручи до уваги обізнаність скаржника - сторони виконавчого провадження в строк, що перевищує 10 днів, з дня ознайомлення скаржника про порушення його прав (ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження), суд прийшов до висновку, що, оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не подано, обґрунтування поважності причин пропуску такого строку скарга не містить, тому вказана скарга підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє ініціатора скарги можливості повторно звернутися до суду з вказаною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

При цьому, суддя вважає за можливе залишити скаргу без розгляду на стадії прийняття її до розгляду, що відповідає положенням ст.ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6.

Крім того, заявник у скарзі визначив статус учасників справи, як боржник, стягувач, державний виконавцеь та третя особа, хоча відповідно до ч.1ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частини першої або другої ст. 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 20, 126, 186, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Костишин Н.Р., КП ЛОР " Дрогобицького МБТІ та ЕО ", залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Л.І. Гарасимків