ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6332/25 Справа № 2-3320/11 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Кругман А.М.,

Учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,

заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал, приватний виконавець Проценко Дмитро Юрійович,

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Приваліхіна А.І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У грудні 2024року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - ТОВ «Дебт Форс») звернулося в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-3320/11, виданого 08 лютого 2012року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №_34.6/АА-010.07.2, у сумі 183 351,56грн.

Існування таких вимог заявник пов`язував із тим, що 26 травня 2023року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 126-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги первісного кредитора до ОСОБА_1 .

З наведених обставин заявник стверджував, що на час звернення до суду всі права кредитора за вищевказаним договором належать ТОВ «Дебт Форс», а тому наявні підстави для заміни стягувача його правонаступником.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025року у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості, зазначена в рішенні суду та інформації про виконавче провадження не збігається з сумою, вказаною в додатках до договорів відступлення прав вимоги, а тому заявником ТОВ «Дебт Форс» не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту набуття ним права вимоги за виконавчим листом № 2-3320/11 від 08 лютого 2012року про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 183 351,56грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

28 квітня 2025року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи Електронний суд апеляційну скаргу на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025року.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дебт Форс»не погодилося з висновками суду та висловило вимогу про скасування ухвали та задоволення вимог заяви.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що заміна кредитора у зобов`язанні відбулася у відповідності до вимог закону та на підставі договору про відступлення права вимоги, чого не взяв до уваги суд першої інстанції.

В обґрунтування скарги ТОВ «Дебт Форс» вказував, що в силу прямого припису статті 204 ЦКУкраїни правомірність укладення та виконання сторонами договорів відступлення права вимоги презюмується, а отже, наведені заявником обставини у їх сукупності надають підстави для висновку про те, що передана за укладеним договором відступлення права вимоги вимога щодо примусового стягнення та сплати боргу до боржника новим кредитором ТОВ «Дебт Форс» - є дійсною, а також відсутні будь які інші обставини з якими б чинне законодавство України пов`язувало неможливість заміни стягувача на правонаступника.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

29 травня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 10 червня 2025року.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2011року у справі № 2-3320/11 частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №34.6/АА-010.07.02. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 183 351,56грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

З інформації про виконавче провадження вбачається, що 14 січня 2021року приватним виконавцем Проценко Д.Ю. відкрито виконавче провадження №64137399 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3320/11 від 08 лютого 2012року про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 183 351,56грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2020року у справі № 2-3320/11 задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. Замінено вибулого стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

10 березня 2023року між ТОВ Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/23(а. с. 12-13) та акт зарахування зустрічних однорідних вимог(а. с. 16).

Зі змісту вказаного договору відступлення прав вимоги вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у реєстрі.

Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/23 про відступлення прав вимоги, ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 34.6/АА-010.07.2 в сумі 16 180,34 доларів США.

26 травня 2023року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 26-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у реєстрі боржників(а. с. 16-18).

Згідно з реєстром боржників до договору № 26-05/23 про відступлення прав вимоги, ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №34.6/АА-010.07.2 в сумі 16 180,34 доларів США (а.с. 19 на звороті).

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виснував, що відсутні правові підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні, оскільки сума заборгованості, зазначена в рішенні суду та інформації про виконавче провадження не збігається з сумою, вказаною в додатках до договорів відступлення прав вимоги.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановленні ухвали додержані норми процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічні норми містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

З огляду на зазначені норми матеріального права заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), зазначено, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу […]

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Заміна сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2011року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №34.6/АА-010.07.2 на загальну суму 183 351,56грн.

Водночас, згідно з реєстром боржників до договору № 26-05/23 про відступлення прав вимоги, ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №34.6/АА-010.07.2 в сумі 16 180,34 доларів США.

Тож, існує розбіжність в сумі та валюті заборгованості за кредитом вказаних у рішенні суду та вказаних у реєстрі боржників до договору про відступлення прав вимоги, що не дає суду можливості пересвідчитись у тому, чи дійсно ТОВ «Дебт Форс» набуло прав кредитора саме за кредитним договором №34.6/АА-010.07.2, заборгованість у розмірі 183 351,56грн за яким була стягнута рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2011року.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ «Дебт Форс»звертаючись до суду із заявою про заміну сторони стягувача її правонаступником не надало належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту набуття ним права вимоги за виконавчим листом № 2-3320/11 від 08 лютого 2012року про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 183 351,56грн.

Частина перша статті 76 ЦПК України доказами визначає будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали, наявні у справі, недостатні для задоволення заяви про заміну стягувача за виконавчим документом, виданими на виконання рішення суду у справі № 2-3320/11.

Заміна стягувача не має нести формальний характер, покликаний фіксувати виключно процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва без здійснення завдань цивільного судочинства, передбачених стадією виконання судових рішень.

Апеляційний суд акцентує увагу, що з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності учасник справи, який ініціює перед судом вирішення певного процесуального питання, зокрема про заміну стягувача у виконавчому провадженні, зобов`язаний обґрунтувати відповідні підстави для його вирішення судом та підтвердити їх доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість ухвали суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2025року.

Судді: