Справа № 452/1043/25
Провадження № 2/452/706/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 20 березня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 6 серпня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у подружжя народилась дочка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу дочка постійно проживає з позивачкою.

Дочка ОСОБА_3 досягла повноліття, на даний час вона навчається на І курсі географічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка, на денному відділенні бюджетної форми навчання, термін навчання до червня 2028 року. У зв`язку з тим, що навчання проходить на денній формі, позбавляє позивачку змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно забезпечувати себе. Відповідач працює, отримує заробітну плату, є фізично здоровим, отже, може надавати таку допомогу. Покликаючись на зазначені обставини позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2025 року справа передана на розгляд судді Бікезіній О.В. (а.с.18).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 2 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання за участю сторін; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з усіма письмовими та електронними доказами проти позову; за клопотанням позивачки витребувано в АТ «Укрзалізниця» довідку про отримані доходи ОСОБА_1 , який працює начальником центру бухгалтерського та податкового обліку структурного підрозділу «Служба бухгалтерського та податкового обліку» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» за період з квітня 2024 року по квітень 2025 року. (а.с.21, 25).

На адресу суду 2 травня 2025 року філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» надіслала довідку про отримані доходи ОСОБА_1 , який працює начальником центру бухгалтерського та податкового обліку структурного підрозділу «Служба бухгалтерського та податкового обліку» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» за період з квітня 2024 року по квітень 2025 року.

До суду 7 травня 2025 року відповідач подав письмові пояснення у справі в якому зазначив, що він не заперечує проти стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, але в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів), а не в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), згідно позовної заяви ОСОБА_2 . Зазначив, що згідно виконавчого впровадження № 45072880 він сплачував аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітної (доходу) на користь позивачки. Після досягнення ОСОБА_4 повноліття, згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 червня 2024 року з нього стягнені аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини заробітної (доходу) на період навчання сина. Крім того, відповідач вказує, що на теперішній час перебуває в зареєстрованому шлюбі і має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому розмір аліментів, зазначений позивачкою вважає завищеним (а.с.38-59).

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи позивачка

ОСОБА_2 до суду не з`явилася, подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справу у її відсутності (а.с. 23).

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, на обґрунтування своєї позиції навів доводи, аналогічні викладеним у письмових поясненнях у справі. Вважає, що розмір заявлених аліментів є непомірним для нього.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено судом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 6 серпня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2015 року (а.с. 13).

Від шлюбу у подружжя народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно довідки від 4 квітня 2022 року № 1303- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Згідно довідки від 4 квітня 2022 року № 1303- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Дочка ОСОБА_3 навчається на І курсі географічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка, на денному відділенні бюджетної форми навчання, термін навчання до червня 2028 року, що підтверджується довідкою № 336 від 28 січня 2025 року (а.с. 12).

Позивачка ОСОБА_2 офіційно ніде не працевлаштована і не отримує доходу.

Відповідач ОСОБА_1 також є батьком дитини, народженої від іншого шлюбу, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 (а.с. 43).

Крім того, рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 червня 2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 25 березня 2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років (а.с. 44-46).

Відповідач ОСОБА_1 працює на посаді начальника центру регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» структурний підрозділ «Служба бухгалтерського та податкового обліку», загальна сума його доходу згідно довідки (без вирахування податків) склала: за період квітень 2024 року квітень 2025 року - 440092 грн. 24 коп., розмір сплачених аліментів за цей період - 90782 грн. 27 коп.

(а.с. 34).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства (Постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2023 року у справі №752/20152/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років (Постанова ВС від 01.12.2021 у справі №753/20347/20).

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

За змістом статей 191, 200 СК України, аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила, що дочка ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, не має змоги працювати, не має інших джерел доходів і потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку обох батьків. Грошове забезпечення дочки здійснює її мати, відповідач не покриває частини витрат необхідних для навчання дочки ОСОБА_3 після досягнення нею повноліття. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої доньки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Позивачкою доведено, що відповідач ОСОБА_1 є особою працездатного віку, має офіційну роботу та стабільний заробіток, отже, він має об`єктивну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач фактично під час розгляду справи не заперечував проти задоволення цієї вимоги.

Втім, між сторонами добровільно не досягнуто згоди щодо умов матеріального забезпечення повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, отже спір стосується саме розміру аліментних платежів.

При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує те, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває двоє дітей: повнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого він виплачує аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) за рішенням суду, та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі, а також можливість позивачки ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу дочці.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, починаючи з 20 березня 2025 року і до закінчення навчання - 30 червня 2028 року.

Також суд зазначає, що такий розмір аліментів ОСОБА_1 виплачує на утримання сина ОСОБА_4 до закінчення ним навчання, при цьому не вважав його непомірним для себе, оскільки з 2024 року з заявою щодо зменшення розміру аліментів до суду не звертався, про що повідомив у судовому засіданні, разом з тим, обставини на які посилалася сторона відповідача (наявність третьої дитини, віддаленість місця роботи від фактичного місця проживання) існують вже тривалий час.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зважаючи на положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивачка, при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,.

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, починаючи з 20 березня 2025 року і до закінчення навчання - 30 червня 2028 року.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3 , фактично проживаює як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 26 травня 2025 року.

Суддя