Справа № 461/6905/24 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/519/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 21 лютого 2023 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 19.02.2023-100002003.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21 лютого 2023 року, строком на 42 дні.

Кредитний договір (оферти) №19.02.2023-100002003 від 21 лютого 2023 р. переоформлено

31 березня 2023 шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) № 31.03.2023-010000097 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Кредитний договір (оферти) №31.03.2023-010000097 від 31 березня 2023р. переоформлено

22 травня 2023 року шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) № 22.05.2023-010000041 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти .

Відповідно до Договору від 21 лютого 2023 року та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 7 000,00 грн. строком на 42 дні, ОСОБА_1 21 лютого 2023 року отримано кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн.

Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 02 липня 2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 14 840,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн., по процентам в розмірі 7 840,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 3 850,00 від 15 березня 2023 року, на суму 3 850,00 від 15 березня 2023 року, 3 010,00 від 18 квітня 2023 року.

Просили позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за Кредитним договором № 22.05.2023-010000041 від 22 травня 2023 року у розмірі 14 840 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.;

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість в розмірі 7 000 /сім тисяч/ гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 1142 /одна тисяча сто сорок дві/ гривні 64 копійки.

В задоволенні інших вимог, - відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

В апеляційній скарзі покликається на те, що нараховані проценти за кредитним договором № 19.02.2023-100002003 не є мірою відповідальності, а є платою за користування чужими грошовими коштами. Жодних інших нарахувань відповідачу не здійснювалось.

Вважає, що в даній справі не підлягав до застосування Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідніположення» Цивільногокодексу України, який доповнено пунктом 18.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2025 р. у справі №

461/6905/24 у частині відмови у стягненні заборгованості по процентам у розмірі 7840 грн. 00 коп. скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 26 травня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 21 лютого 2023 року, між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено кредитний договір (оферти) № 19.02.2023-100002003 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с. 18-32).

Того ж дня, 21 лютого 2023 року за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 підписав заявку до кредитного договору № 19.02.2023-100002003, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 21 лютого 2023 року за посиланням https:/sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 29-31).

За змістом заявки споживача ОСОБА_1 від 21 лютого 2023 року, реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами 4441-11хх-хххх-1289.

На підставі пункту 1-12 заявки споживача ОСОБА_1 від 21 лютого 2023 року, позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 21 лютого 2023 року, сума кредиту 7000 грн, строк, на який надається кредит, 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту 03 квітня 2023 року, первинний період користування кредитом кожні наступні 14 днів (надалі первинний період), черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі черговий період), процентна ставка «Економ» у розмірі 2 % за 1 день протягом первинного періоду, процентна ставка «Стандарт» 3 % за 1 день протягом всього строку, окрім первинного періоду, неустойка 140 грн за кожен день, розмір процентів відповідно до статті 625 ЦК України становить 730% річних.

Позичальником також було підписано додаток до анкети позичальника, паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовною загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.

Згідно з п. 11.4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним для перерахування коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно йому на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно позичальником.

До матеріалів справи приєднано квитанцію "Liqpay" № від 21 лютого 2023 року про електронний переказ коштів з призначенням платежу - видача по договору № 19.02.2023-100002003, платник назва: швидкий кредит, отримувач картка/рахунок НОМЕР_1 (а.с. 77).

31 березня 2023 року ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» уклали новий кредитний договір №31.03.2023-010000097 шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти) (а.с. 39-45).

Цей кредитний договір було підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором А473.

За умовами вказаного кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: Сума кредиту 7000 грн. Строк, на який надається кредит 42 днів з дня його надання. Дата повернення кредиту 11 травня 2023 року. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі «черговий період»). Період користування ставкою «Економ» період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі період «Економ»). Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

Одночасно з підтвердженням укладання кредитного договору позивач запропонував відповідачу підписати заяву про перекредитування/зарахування щодо його заборгованості у розмірі 7000 грн за кредитним договором № 19.02.2023-100002003 від 21 лютого 2023 року.

22 травня 2023 року ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» уклали новий кредитний договір №22.05.2023-010000041 шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти) (а.с. 54-72).

За умовами вказаного кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: Сума кредиту 7000 грн. Строк, на який надається кредит 42 днів з дня його надання. Дата повернення кредиту 02 липня 2023 року. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі «черговий період»). Період користування ставкою «Економ» період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі період «Економ»). Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

Одночасно з підтвердженням укладання кредитного договору позивач запропонував відповідачу підписати заяву про перекредитування/зарахування щодо його заборгованості у розмірі 7000 грн за кредитним договором № 19.02.2023-100002003 від 21 лютого 2023 року та кредитним договором №31.03.2023-010000097 від 31 березня 2023 року.

На підставі довідки-розрахунку про стан заборгованості ОСОБА_1 , наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», заборгованість складає основний борг в сумі 7 000 грн, проценти за період з 22 травня 2023 року по 02 липня 2023 року в сумі 7 740 грн. (а.с. 73).

Таким чином, станом на 02 липня 2023 року, внаслідок неналежного виконання взятих на себе обов`язків, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 14 840 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн., та заборгованості по процентам в розмірі 7840 грн.

Ухвалюючи оскажуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 7 000 грн. за тілом кредиту.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що нараховані відсотки за період з 22 травня 2023 року по 02 липня 2023 року, підлягають списанню відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та на Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідніположення» Цивільногокодексу України, який доповнено пунктом 18.

З таким висновком повністю погодитись не можна, виходячи із наступних підстав.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиціїв електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 19.02.2023-100002003.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 7 000 грн., строком на 42 дні.

31 березня 2023 року кредитний договір (оферти) №19.02.2023-100002003 від 21 лютого 2023 р. переоформлено, шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) №31.03.2023-010000097 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору.

22 травня 2023 року Кредитний договір (оферти) №31.03.2023-010000097 від 31 березня 2023р. переоформлено, шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» кредитного договору (оферти) № 22.05.2023-010000041 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до договору від 21 лютого 2023 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 7 000 грн.

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у строк, на який надавався кредит відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний був повернути ТОВ «Споживчий центр» грошові кошти в сумі 7 000 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту, то з нього на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість за основним боргом у розмірі 7 000 грн.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина першастатті 527 ЦК України).

Відповідно до частини першоїстатті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Позивач, крім тіла кредиту, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами у сумі 7 840 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованих відсотків, суд першої інстанції посилався на Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та на Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідніположення» Цивільногокодексу України, який доповнено пунктом 18, та дійшов висновків, що нараховані відсотки в період дії воєнного стану, підлягають списанню.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року і діє по цей час.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також Законом №2120-ІХвід 15.03.2022року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню.

При цьому колегія суддів зазначає, що проценти, які сторони погодили при укладанні кредитного договору є процентами, які передбачені статтею 1054 ЦК України та не є процентами, передбаченими частиною другою статті 625 ЦПК України.

Також проценти за користування кредитом не є неустойкою (штрафами, пенею).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у даному випадку не можуть бути застосовані до спірних правовідносин вимоги, передбачені пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині заявлених вимог, ТОВ «Споживчий центр» указувало на те, що, то за умовами кредитного договору сторонами погоджено сплату процентів за ставками «Економ»/«Стандарт». Зокрема, сторонами погоджено, що первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

За розрахунком позивача, заборгованість за процентами за період з 22 травня 2023 року по 02 липня 2023 року, тобто протягом 42 днів (в межах строку кредитування), становить 7840 грн.

Проаналізувавши умови кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за кредитом, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, про те, що заборгованість по процентах за період з 22 травня 2023 року по 02 липня 2023 року становить 7840 грн., а саме:

- за ставкою «Економ» 1 960 грн (7 000 грн (сума кредиту) x 2% (ставка «Економ») x 14 (кількість днів користування кредитом за ставкою «Економ»);

- за ставкою «Стандарт» 5880 грн (7 000 грн (сума кредиту) x 3% (ставка «Стандарт») x 28 (кількість днів користування кредитом за ставкою «Стандарт»).

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 22.05.2023-010000041 від 22 травня 2023 року у розмірі 14 840 грн (з урахуванням процентів за користування кредитом в повному обсязі) є обґрунтованими.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні процентів за користування кредитом, з ухваленням нового рішення в цій частині.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за подання позовної заяви ТОВ ««Споживчий центр» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі

Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «Споживчий центр» підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 3633,60 грн., тому з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог та змінити рішення в частині стягнення судових витрат.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 22.05.2023-010000041 від 22 травня 2023 року в розмірі 14 840 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7000 грн та заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 7 840 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. в суді першої інстанції та 3633,60 грн. в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 травня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.