Справа № 646/2275/25
№ провадження 2/646/2182/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Шиховцової А.О.,

при секретарі судового засідання Святолуцькій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся через систему «Електронний суд» до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №490431-КС-001 про надання кредиту від 19.02.2024, яка становить 101 493,44 грн., та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 29330,16 грн., суми прострочених платежів по процентах 69014,48 грн., суми прострочених платежів за комісією 3148,80 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.02.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №490431-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 19.02.2024 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №490431-КС-001 про надання кредиту. 19.02.2024 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №490431-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 33000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №490431-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №490431-КС-001 позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №490431-КС-001 позичальника ОСОБА_1 , відповідач на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором №490431-КС-001 на загальну суму 20433,66 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 14.09.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором №490431-КС-001 про надання кредиту в розмірі 101 493,44 грн., та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 29330,16 грн., суми прострочених платежів по процентах 69014,48 грн., суми прострочених платежів за комісією 3148,80 грн.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , інформацію за банківською карткою № НОМЕР_1 , щодо операцій зарахування від ТОВ «Бізнес Позика» на вказану картку та списання на користь ТОВ «Бізнес Позика» грошових коштів за період з 19.02.2024 по 05.08.2024 включно.

07.04.2025 на виконання ухвали суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла витребувана інформація.

28.04.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив задовольнити позовну заяву частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 12566,34 грн. заборгованості за сумою кредиту та 4950,00 грн. заборгованості за комісією. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що відповідач ОСОБА_1 частково погасила заборгованість у сумі 20 433,66 грн., що мала бути зарахована у рахунок суми погашення суми кредиту. Крім цього, строк кредиту закінчився 05.08.2024, а відсотки нараховувалися згідно з розрахунком з 19.02.2024 по 14.09.2024, тобто після закінчення строку дії договору.

29.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначає, що кредитодавець не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами кредитного договору та правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору та погодився його виконувати. Протягом строку дії Кредитного договору та/або його закінчення позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо встановлені саме Кредитним договором, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За кредитним договором не нараховувалися неустойка у виді штрафу чи пені. Кредитодавець не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. Порушення позичальником графіку платежів призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором після 05.08.2024 припинила змінюватися у зв`язку з закінченням строку дії кредитного договору. Розрахунок заборгованості формується автоматично, позивач не продовжував строк дії договору в односторонньому порядку, не нараховував проценти поза строком дії кредитного договору. Відповідач здійснювала платежі за кредитним договором, знаючи, що вони будуть розподілятися на погашення заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту та не заперечувала проти всього строку дії Кредитного договору. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Позивач встановив комісію саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. Відповідач не заперечує факт здійснення часткового погашення за кредитним договором, а саме на суму 20 433,66 грн, чим визнала правомірність кредитного договору. Розрахунок заборгованості представник позивача вважає таким, що грунтується на умовах договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача були враховані у розрахунку заборгованості. Водночас відповідач заперечувала проти розрахунку, але не скористалася правом на подання свого розрахунку заборгованості.

В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, у відповіді на відзив просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не відомі, заяв або клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до ст.2ЦПКУкраїни завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами п. 5 ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Беручи до уваги ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що сторони у справі мали достатній час скористатися своїми правами, визначеними ЦПК України на надання всіх необхідних доказів, заяв, клопотань тощо для підтримання своєї правової позиції, наданням відповідачем відзиву на позовну заяву та наданням позивачем відповіді на відзив, суд з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, яка надійшла 29.02.2024, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності відповідача.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, викладені відповідачем, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи що 19.02.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір №490431-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

19.02.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №490431-КС-001 про надання кредиту.

19.02.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №490431-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено Чумаченко М.В. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6510, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено.

Таким чином, між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №490431-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 33 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 2,00000000 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Разом з тим, як встановлено, ОСОБА_1 , на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором №490431-КС-001 на загальну суму 20 433,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та не оспорюється сторонами по справі.

Так, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року).

Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).

Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №490431-КС-001 про надання кредиту, з метою виконання умов вказаного договору, відповідач ОСОБА_1 вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Так, пунктом 1 Кредитного договору, встановлено - сума кредиту становить 33 000,00 грн. гривень, - фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 2,00000000 процентів в день; - строк дії Договору - до 05.08.2024; - Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами.

Пунктом 2 Кредитного договору, а також пунктами 5.2., 5.5., 5.7 Правил передбачено, що: - обчислення строку користування Кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом; - датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів за користування ним та інших платежів, передбачених умовами Договору при безготівкових розрахунках вважається - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця; - у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі (що мало місце в даному випадку) погашення вимог Кредитодавця за Договором про надання кредиту здійснюється в наступній черговості: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за Кредитом та нарахованими і простроченими процентами, в другу чергу - сума кредиту та проценти за користування ним, в третю чергу - неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до договору.

Таким чином, беручи вищенаведене, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за Кредитним договором в розмірі 69014,48 гривень, складається із суми процентів, які нараховувались Позивачем щоденно (за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом) на неповернену суму Кредиту та виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної в пункті 1 Договору, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальнику (19 лютого 2024 року) до закінчення терміну дії Договору 05.08.2024, тобто, після 05.08.2024 нарахування процентів за Договором Позивачем не здійснювалось, що знайшло своє відображення також і в Розрахунку.

Проте, ОСОБА_1 лише частково сплатила заборгованість за Договором №490431-КС-001 про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №490431-КС-001 Позичальника, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором та додатковими угодами до кредитного договору, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що чітко передбачено п.2 Договору.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом вбачається, що відсоткова ставка в нарахована Позивачем чітко в межах дії Договору. На підставі викладеного вбачається, що розрахунок заборгованості наданий Позивачем по кредитному договору №490431-КС-001 повністю відповідає умовам Договору.

Згідно з відповіддю АТ КБ «Приват Банк» від 19.03.2025 підтверджено, що банком було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку НОМЕР_1 та 19.02.2024 зараховано на дану картку 33000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, та відповідно до ч. 1 ст 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

За частиною 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, суд вважає, що, підписавши за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору кредитний договір, ОСОБА_1 погодилася з визначеними у ньому умовами кредитування, в тому числі і щодо розміру відсотків за кредитом.

Отже, заборгованість зі сплати процентів позивачем нараховано з урахуванням встановленого умовами договору строку кредитування та саме щодо стягнення вищевказаної суми було пред`явлено позов. Доказів на спростування вказаної суми відповідно до статті 81 ЦПК України, відповідачем не надано.

За таких обставин відповідач дійшла помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення процентів у заявленому ТОВ «Бізнес Позика» розмірі у зв`язку з їх нарахуванням процентів поза межами строку кредитування.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 зобов`язання за договором №490431-КС-001 про надання кредиту від 19.02.2024, належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 14.09.2024 має заборгованість за вказаним договором в розмірі 101 493,44 грн., та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 29330,16 грн., суми прострочених платежів по процентах 69014,48 грн., суми прострочених платежів за комісією 3148,80 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» 2422,40 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 530, 610-612, 625-627, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №490431-КС-001 про надання кредиту від 19.02.2024 в розмірі 101493 (сто одна тисяча чотириста дев`яносто три) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", , місцезнаходження: м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: м. Харків, Жихорський в`їзд, 10.

Суддя Шиховцова А.О.