Справа № 502/2163/21
УХВАЛА

04 червня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні клопотання представника відповідача про витребування доказів по цивільній справі за позовом

Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

Одеської обласної державної адміністрації

до

Ізмаїльської районної державної адміністрації,

ОСОБА_1 ,

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України,

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»

в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство»

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває справа № 502/2163/21 за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство».

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Бурлаченко Д.В. було заявлено клопотання, про витребування доказів по справі. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що докази надання земельних ділянок ДСП «Ліси України» до 01.01.2002 року у позові відсутні. В позові Прокуратура та ДСП «Ліси України» посилаються лише на матеріали лісовпорядкування станом на 2014 рік, та Проект організації розвитку лісового господарства Державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство», якими нібито підтверджується право ДСП «Ліси України» на спірну земельну ділянку, а не на документи до набрання чинності Земельним кодексом України (01.01.2002 року). Однак ці матеріали не місять ніякої доказової бази. Додані до позову у якості доказів графічні матеріали: «фрагмент картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталу №40» та викопіювання з матеріалів лісовпорядкування не є планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування у відповідності до ст. 48 та ч. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, та Порядку здійснення лісовпорядкування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2023 р. № 112. Окрім того, представником відповідача здійснено запити до філії «Південний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Державного агенства лісових ресурсів України щодо належності вказаної земельної ділянки відповідачу, між тим належних та допустимих доказів отримано не було. Матеріали лісовпорядкування визначені на планшеті № 2 не є належним доказом по справі.

Окрім того, лише у 2022 році на підставі розпорядження Одеської обласної державної адміністрації передано ДП «Ізмаїльське лісове господарство» земельні ділянки у постійне користування. До вказаного часу, жодних підтверджуючих документів, відповідно до яких можна б було визначити належність лісовому господарству, не має крім тверджень позивача.

Враховуючи викладене, представник відповідача просив суд витребувати від Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України»:

-копію Передавального акту №122 від 12.01.2023 року, виданого Державним агентством лісових ресурсів України, щодо передачі земельної ділянки площею 2188,2707 га (кадастровий номер :01:001:0145) та інших земельних ділянок згідно технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення державної власності на території Кілійського району Одеської області (за межами населених пунктів) 2019 року.

Суд, вивчивши подане клопотання, його обгрунтування та матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Беручи до уваги предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, з метою повноти встановлення фактичних обставин справи та для забезпечення можливості винесення об`єктивного рішення, суд вважає за необхідне витребувати документи, зазначені представником відповідача, тим самим задовольняє заявлене клопотання.

Керуючись ст. ст. 7-8, 212-215, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Витребувати в судове засідання по справі, яке призначено на 10-ту годину 01.07.2025 р. наступні докази від Державного спеціалізованого господарськогопідприємства «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9а, м. Київ, 01601):

-копію Передавального акту №122 від 12.01.2023 року, виданого Державним агентством лісових ресурсів України, щодо передачі земельної ділянки площею 2188,2707 га (кадастровий номер :01:001:0145) та інших земельних ділянок згідно технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення державної власності на території Кілійського району Одеської області (за межами населених пунктів) 2019 року.

Роз`яснити відповідним особам положення ч. ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України, відповідно до яких - особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников