Провадження № 6/752/322/25
У Х В А Л А

09 червня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Плахотнюк К.Г., за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Яблонської Дарії Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва звернувся головний державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Яблонська Дарія Вікторівна з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

В обгрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №752/12281/22 від 24.12.2024 Голосіївського районного суду м. Києва про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити час для зустрічей батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька, або зп місцем проживання дитини, або ж у місцях для дозвілля: у парні тижні року з 18:00 години п`ятниці до 18:00 години суботи; непарні тижні року вівторок , парні тижні року четвер з 16:00 години до 20:00 години; літні канікули - чотири тижні; день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 в непарні роки. день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 в непарні роки.

24.01.2025 в межах вищезазначеного виконавчого провадження, згідно ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та направлено на відомі адреси боржника та стягувача.

Перевіркою сайту АТ «УКРПОШТА» за трекінг номером відправлення №428 на адресу боржника зазначено «невдала спроба вручення» тобто боржник відмовився отримати постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2, але згідно відповіді № 6423909 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС фізична особа ОСОБА_1 має Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

11.02.2025 відповідно до акту державного виконавця, здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 метою перевірки виконання рішення суду. За результатами виходу встановлено, що боржником рішення суду не виконується. Боржником на момент проведення виконавчих дій не повідомлено державного виконавця про будь які обставини, які є підставою для відкладення проведення виконавчих дій, у зв`язку з чим зустріч батька (стягувача) з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відбулась.

Згідно акту державного виконавця від 11.02.2025 встановлено, що боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій, а рішення суду не виконано. Відповідно до частини 3 статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Реєстраційний номер виконавчого провадження: НОМЕР_3 Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. Згідно частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 11.02.2025 державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу.

19.02.2025 на адресу місця роботи боржника, а саме: КНП "КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТ ИЧНИЙ ЦЕНТР №1 ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" м.Київ, вул. Вербицького,5 направлено вимогу державного виконавця з`итись на прийом до державного виконавця 26.02.2025 та надати поснення, щодо невиконання рішення суду. (трекінг номер відпралення №160).

20.02.2025 відповідно до акту державного виконавця, здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 метою перевірки виконання рішення суду. За результатами виходу встановлено, що боржником рішення суду не виконується. Боржником на момент проведення виконавчих дій не повідомлено державного виконавця про будь які обставини, які є підставою для відкладення проведення виконавчих дій, у зв`язку з чим зустріч батька (стягувача) з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відбулась.

Згідно акту державного виконавця від 20.02.2025 встановлено, що боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій, а рішення суду не виконано. Відповідно до частини 3 статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Реєстраційний номер виконавчого провадження: НОМЕР_3 Закону.

21.02.2025 державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу.

21.02.2025 на адресу Відділу надійшло повідомлення стягувача, в якому вказано не виконання рішення суду боржником згідно графіку 07.02.2025 та 21.02.2025.

27.02.2025 державним виконавцем, керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, та направлено до відповідних банківських установ, з накладенням КЕП.

27.02.2025 державним виконавцем, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, з накладенням КЕП.

27.02.2025 державним виконавцем, керуючись статтями 64-1, 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, з накладенням КЕП.

На прийом до державного виконавця згідно надісланої вимоги від 19.02.2025 - боржник не з`явився.

28.02.2025 на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти в розмірі 5451 грн.

03.03.2025 державним виконавцем, керуючись статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зняття арешту з коштів.

28.02.2025 на електронну адресу відділу боржником надіслано заяву про повідомлення факту вивезення дитини за межі України, що вважається умисним невиконання рішення суду.

Оскільки державним виконавцем всі обрунтування щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 були наведені у відповідному поданні, суд вважає за можливе розглянути подання без його участі.

На підставі ч. 4 ст. 441 ЦПК України участь боржника та стягувача у судовому засіданні не обов`язкова.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно із ч. 2ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст.6Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №752/12281/22 від 24.12.2024 Голосіївського районного суду м. Києва про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити час для зустрічей батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька, або зп місцем проживання дитини, або ж у місцях для дозвілля: у парні тижні року з 18:00 години п`ятниці до 18:00 години суботи; непарні тижні року вівторок , парні тижні року четвер з 16:00 години до 20:00 години; літні канікули - чотири тижні; день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 в непарні роки. день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 в непарні роки.

24.01.2025 року в межах вищезазначеного виконавчого провадження, згідно ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

11.02.2025 відповідно до акту державного виконавця, здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 метою перевірки виконання рішення суду. За результатами виходу встановлено, що боржником рішення суду не виконується. Боржником на момент проведення виконавчих дій не повідомлено державного виконавця про будь які обставини, які є підставою для відкладення проведення виконавчих дій, у зв`язку з чим зустріч батька (стягувача) з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відбулась.

20.02.2025 відповідно до акту державного виконавця, здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 метою перевірки виконання рішення суду. За результатами виходу встановлено, що боржником рішення суду не виконується. Боржником на момент проведення виконавчих дій не повідомлено державного виконавця про будь які обставини, які є підставою для відкладення проведення виконавчих дій, у зв`язку з чим зустріч батька (стягувача) з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відбулась.

21.02.2025 на адресу Відділу надійшло повідомлення стягувача, в якому вказано не виконання рішення суду боржником згідно графіку 07.02.2025 та 21.02.2025.

27.02.2025 державним виконавцем, керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, та направлено до відповідних банківських установ, з накладенням КЕП.

27.02.2025 державним виконавцем, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, з накладенням КЕП.

27.02.2025 державним виконавцем, керуючись статтями 64-1, 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, з накладенням КЕП.

На прийом до державного виконавця згідно надісланої вимоги від 19.02.2025 - боржник не з`явився.

28.02.2025 на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти в розмірі 5451 грн.

03.03.2025 державним виконавцем, керуючись статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зняття арешту з коштів.

28.02.2025 на електронну адресу Відділу боржником надіслано заяву про повідомлення факту вивезення дитини за межі України.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 обізнана про наявність відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідност.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду боржником до даного часу не виконується, що підтверджується матеріалам доданими до подання.

Судом встановлено, що обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин є справедливим обмеженням, воно носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти способи для принаймні часткового виконання рішення суду.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити боржнику ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 5ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260-261, ст.441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

подання головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Яблонської Дарії Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань за виконавчим листом №752/12281/22 виданого 24.12.2024 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Копію ухвали направити головному державному виконавцю Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Яблонській Дар`ї Вікторівні, для подальшої організації її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.