Справа №363/1904/23 Головуючий у 1-й інст. Лукач О.П.
Категорія 68 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

10 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого: Павицької Т.М.

суддів: Борисюка Р.М., Коломієць О.С.

розглянув заяву про самовідвід головуючого судді Павицької Т.М. у цивільній справі №363/1904/23 за клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року у цивільній справі №363/1904/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 27.03.2025 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024, у цивільній справі №363/1904/23 відмовлено. Визнано, що клопотання ОСОБА_1 від 27.03.2025 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024, у цивільній справі №363/1904/23, є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами. Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,40 грн та стягнуто з неї вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, 29.04.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду подала апеляційну скаргу.

Розпорядженням Київського апеляційного суду №2/06.01-06/25 від 16.05.2025 матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2025 року передано до Верховного Суду для визначення підсудності.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 травня 2025 року підсудність справи №363/1904/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2025 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року у цивільній справі №363/1904/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання малолітньої дитини, для апеляційного перегляду ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2025 року визначено Житомирському апеляційному суду.

Для розгляду справи протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 09 червня 2025 року визначено склад суду: суддя-доповідач Павицька Т.М., судді: Борисюк Р.М., Коломієць О.С.

10 червня 2025 року головуюча суддя Павицька Т.М. заявила самовідвід, мотивуючи його тим, що вона брала участь у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року подану у цивільній справі №363/1904/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання малолітньої дитини. Таким чином, нею було висловлено правову позицію стосовно фактів, що стосуються даної справи та ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року. Враховуючи наведене, для усунення обставин, які б давали підстави для висновку щодо упередженості суду, просить її відвести.

За приписами частини 1 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Встановлено, що 07 квітня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини.

08 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

09 травня 2023 року до суду від адвоката Майко М.В., в інтересах позивача за первісним позовом, надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2023 заяву представника позивача адвоката Майко М.В. про забезпечення позову задоволено частково. Встановлено графік спілкування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 , за його зареєстрованим місцем проживання, кожної першої та третьої суботи з 10:00 до 18:00 кожної першої та третьої неділі. Зобов`язано матір дитини ОСОБА_1 передавати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем її фактичного проживання, у зазначені вище часи та дні батькові ОСОБА_2 . У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

20.02.2024 представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Боднар Б.Є. подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив скасувати встановлені ухвалою суду від 15.05.2023 заходи забезпечення позову у справі, встановивши новий графік спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через кожні 2 календарні тижні, починаючи з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня, за місцем проживання батька без присутності матері, за адресою: АДРЕСА_1 , до винесення судом рішення по суті спору у справі та набрання ним законної сили.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року заяву представника позивача адвоката Боднар Б.Є. задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року, встановивши графік спілкування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 за його зареєстрованим місцем проживання, кожні два календарних тижні місяця, починаючи з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня, до ухвалення судом рішення по суті спору та набрання ним чинності. Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити безперешкодні побачення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком згідно визначеного судовим рішенням графіку та часу спілкування.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 червня 2024 року виправлено описку, допущену у другому абзаці резолютивної частини ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024 у цивільній справі №363/1904/23, а саме замість «кожні два календарних тижні місяця, починаючи з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня», вважати вірним «через кожні два календарних тижні, починаючи з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня».

Не погоджуючись із ухвалою суду від 12.04.2024, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 10 травня 2024 року підсудність справи №363/1904/23 за заявою представника ОСОБА_2 адвоката Боднар Б.Є. про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання малолітньої дитини, для апеляційного перегляду ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року визначено Житомирському апеляційному суду.

Для розгляду справи протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 20 травня 2024 року було визначено склад суду: суддя-доповідач Трояновська Г.С., судді: Борисюк Р.М., Павицька Т.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18 вересня 2024 року було визначено склад суду: суддя-доповідач Трояновська Г.С., судді: Павицька Т.М., Талько О.Б.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року залишено без змін.

Під час вивчення матеріалів даної апеляційної скарги встановлено, що ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року.

Таким чином, головуюча суддя Павицька Т.М. брала участь у розгляді справи щодо скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року, де нею вже було висловлено правову позицію стосовно фактів, що стосуються даного спору.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, №11/1987/134/188, §48).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43).

При цьому, у контексті об`єктивного критерію при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав вважати, що головуюча суддя Павицька Т.М. має особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошується, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи те, що участь головуючого судді Павицької Т.М. у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2025 року, якою відмовлено у скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року може викликати сумнів сторін в об`єктивності та неупередженості суддів та суду в розгляді справи, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України заява про самовідвід головуючого судді Павицької Т.М. підлягає задоволенню, аби усунути обставини, які б давали сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів та суду.

Таким чином, заяву про самовідвід головуючого судді Павицької Т.М. необхідно задовольнити, а справу передати для визначення судді в порядку, передбаченому ст. ст. 33, 41 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 36, 37, 39, 40, 41, 374 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід головуючого судді Павицької Т.М. задовольнити.

Прийняти самовідвід головуючого судді Павицької Т.М. у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 03 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року у цивільній справі №363/1904/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Справу передати до канцелярії Житомирського апеляційного суду для визначення складу суду в порядку ст. ст. 33, 41 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді