УХВАЛА

про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції

05 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Роїк Д.Я., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошевського Олексія Тарасовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів .

03.06.2025 до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошевського Олексія Тарасовича через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому він просить суд надати йому можливість приймати участь у судовому засіданні призначеному на 10.06.2025 року об 11 годині 00 хвилин у режимі відеоконференції поза приміщенням суду.

Дослідивши матеріали зазначеної заяви, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Всупереч положенням ч. 2 ст. 212 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів направлення копій клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції іншим учасникам справи. Відомості щодо виконання такої вимоги процесуального закону в тексті клопотання також відсутні.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Згідно з ч. 5 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Керуючись ст.ст. 212, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошевського Олексія Тарасовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Я. Роїк