Справа № 509/6379/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Ворошилової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Садівничий кооператив "Альфа" про відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 р. до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_2 , яку він обґрунтував тим, що йому, як члену ОК «СК «Альфа»», який жодних заборгованостей зі сплати членських внесків не мав, керівництвом кооперативу було дозволено встановити два електролічильника спожитої електроенергії, один на облік енергії у садовому будинку АДРЕСА_1 , а другий на облік енергії у літньої кухні, які розташовані по АДРЕСА_2 вказаного кооперативу. На кожний лічильник була заведена окрема розрахункова книжка і він за показниками лічильників сумлінно сплачував у касу кооперативу вартість спожитої ним електричної енергії, а тому ніякої заборгованості зі сплати використаної енергії не мав, що підтверджено головою правління кооперативу. 24.02.2024 р. прилад обліку електричної енергії встановлений у його літній кухні була відключена від електромережі кооперативу, а він позбавлений можливості користуватися електричною енергією у літній кухні. В зв`язку з цією подією він звернувся до правоохоронних органів де дізнався, що відключення відбулося за участю членів правління ОК «СК «Альфа»», а тому йому було рекомендовано звернутися до суду. З наданих йому правоохоронцями матеріалів він дізнався, що голова правління ОК «СК «Альфа»» Болдирева Т.Є. пояснила, що відключення електролічильника літньої кухні відбулося на підставі рішення правління кооперативу від 18.02.2024р.. На підтвердження своїх слів вона надала правоохоронцям копію протоколу засідання правління, яке відбулося 18.02.2024р.. Посилаючись на те, що за даними цього протоколу рішення про відключення його літньої кухні не приймалося, а раніше керівництво садівничого кооперативу погодило встановлення електричного лічильника у літньої кухні і отримувало за його показниками плату вартості спожитої енергії, позивач просив суд зобов`язати кооперативу відновити становище, яке існувало до його порушення, шляхом підключення до електричної мережі. Крім того, ОСОБА_2 просив суд відшкодувати за рахунок ОК «СК «Альфа»» завдану йому моральну шкоду в сумі 10000,00 гривень в судові витрати в сумі 21211,20 гривень з яких 1211,20 гривень сума сплаченого судового збору та 20000,00 гривень витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги.

Представник ОК «СК «Альфа»» на позовну заяву надав відзив у якому позов не визнала у повному обсязі. Відзив був вмотивований тим, що діючим законодавством, яке регулює постачання електричної енергії не передбачено, що на одному об`єкті нерухомості можливе встановлення двох лічильників електричної енергії. Оскільки садовий будинок і літня кухня біля нього, які належать позивачу є єдиним об`єктом нерухомого майна, то позивач не мав права встановлювати два приладу обліку електричної енергії. Цільовим призначенням сплачених ним 300,00 гривень був розвиток електричної мережі садівничого кооперативу, які він, як член кооперативу повинен був утримувати, а тому ці гроші не можливо розглядати в якості оплати дозволу на встановлення двох електричних лічильників. Оскільки діючим законодавством не передбачено встановлення двох лічильників електричної енергії, то у позивача відсутні порушені права, які підлягають судовому захисту в зв`язку з чим у вимозі про зобов`язання кооперативу відновити становище, яке існувало до його порушення повинно бути відмовлено. Так як права позивача відключенням одного з двох приладів обліку спожитої електричної енергії не були порушені, то відповідно ним не доведено, що діями пов`язаними з відключенням електричної енергії від його літньої кухні садівничим кооперативом йому було завдано моральної шкоди. З огляду на вказане представник ОК «СК «Альфа»» просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з нього на користь кооперативу судові витрати які кооперативу поніс і очікує понести в орієнтовному розмірі 20000,00 гривень.

Представник позивача адвокат Батурін С.Є. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав з підстав наголошених у позовної заяві і просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОК «СК «Альфа»» адвокат Ворошилова Д.Ю. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала і просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав вказаних нею у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справ і оцінивши їх у сукупності суд доходить до висновку про задоволення позову в зв`язку з наступним.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст.4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист та на звернення до суду з метою захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 13, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень шляхом надання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

При розгляді справи суд враховує, що згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З Витягу з Державного реєстру речових прав №393808659 від 06.09.2024р. на садовий будинок, Витягу з Державного реєстру речових прав №393804846 від 06.09.2024р. на земельну ділянку, членської книжки садовода №264 та інших документів вбачається, що позивач ОСОБА_2 є членом ОК «СК «Альфа»» та власником земельної ділянки з розташованим на неї садівничим будинком з літньою кухнею за адресою: АДРЕСА_2 (раніше садиба мала номер 264).

Згідно даних, що містяться у технічному паспорті на вказаний садовий будинок, складеного 03.07.2024р. ФОП « ОСОБА_3 » садовий будинок та літня кухня були побудовані у 2012 році і обидві будівлі облаштовані інженерним обладнанням у вигляді каналізації, водопроводу та електричної мережі.

З наданих позивачем квитанційних книжок, квитанцій про оплату спожитої енергії, відповіді ОК «СК «Альфа»» на адвокатський запит та свідчень свідка ОСОБА_4 вбачається, що літня кухня та садовий будинок, які належать позивачу, з дозволу колишнього керівництва кооперативу були обладнані окремими електричним лічильниками, ОК «СК «Альфа» приймало від нього оплату спожитої електричної енергії за кожним лічильником, яку позивач своєчасно сплачував кооперативу, а тому у ОСОБА_2 не було ніяких заборгованостей з її оплати.

Оскільки обома сторонами вказані обставини, які підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами визнаються і не заперечується, то суд доходить до висновку, що між позивачем та ОК «СК «Альфа» склалися довготривалі відносини щодо обліку спожитої енергії з використанням двох приладів обліку електричної енергії та порядку її оплати.

Вказаний порядок обліку та оплати спожитої енергії визнавався обома сторонами і жодних причин для зміни такого порядку у односторонньому порядку відповідач суду не надав, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 ..

Посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення на яку посилається представник садівничого кооперативу як на правову підставу своїх дій по відключенню електричного лічильника ОСОБА_2 суд до уваги не приймає, оскільки вказана постанова на момент відключення лічильника у лютому 2024р. була скасована Постановою Кабінету Міністрів України № 502 від 20 червня 2018 року.

На час відключення літньої кухні позивача від електропостачання діяли затверджені 14.03.2018р. Постановою НКРЕКП №312 «Правила роздрібного ринку електричної енергії», які регулюють взаємовідносини, які виникають між електропостачальником та споживачем.

Вказані правила не містять підстав для відключення від електричної енергії у вигляді наявності 2-х приладів обліку спожитої енергії та винесення його на вулицю, а саме відключення від енергії можливе лише після попередження, яке має бути вручене споживачу у письмовому вигляді не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення.

З огляду на вказане відключення відбулося з порушенням норм «Правил роздрібного ринку електричної енергії» за умови, що ОК «СК «Альфа» було би енергопостачальною компанією.

Однак садівничий кооператив не являється енергопостачальною компанією, що визнається і не заперечується сторонами і що підтверджено відповіддю керівництва кооперативу від 11.04.2024р. на адвокатський запит та поясненнями представника кооператива у суді.

З огляду на вказане суд вважає, що на відносини між садівничим кооперативом та його членами не розповсюджується законодавство, яке регулює відносини між постачальником електричної енергії та її споживачем, так як кооператив не являється постачальником електричної енергії.

З пояснень свідка ОСОБА_4 та представників сторін вбачається, що члени кооперативу не мають укладених з енергопостачальною організацією окремих договорів на постачання електричною енергією, а електричну енергію члени кооперативу отримують від кооперативу, який має один електричний лічильник на весь кооператив.

Відтак, сам кооператив є тією юридичною особою, яка має відносини є енергопостачальною компанією і яка повинна розраховуватися за спожиту енергію як самим кооперативом так і його членами.

У свою чергу члени кооперативу повинні оплачувати кооперативу спожиту ними електричну енергію, щоби кооператив мав змогу розрахуватися з енергопостачальною компанією.

З огляду на вказане суд доходить до висновку, що відносини з отримання та оплати спожитої членами кооперативу електричної енергії мають вирішуватися на підставі внутрішніх документів ОК «СК «Альфа», які повинні бути прийняті відповідно до порядку, який встановлений статутними документами кооперативу.

Згідно ст.8 Закону України «Про кооперацію» правовим документом, який регулює діяльність кооперативу є статут кооперативу, який, у свою чергу встановлює права та обов`язки членів кооперативу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про кооперацію» основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом та сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Крім того, обов`язок члена кооперативу здійснювати свою діяльність згідно статуту та рішень правління кооперативу встановлено пунктами «а» та «и» пункту 3.9 Статуту обслуговуючого кооперативу «Садівничого кооперативу «Альфа».

У свою чергу ОК «СК «Альфа»» здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції України, Закону України «Про кооперацію», Земельним Кодексом України, іншими законодавчими актами України та Статутом кооперативу (п.1.5 Статуту) і завданням цієї діяльності є підвищення життєвого рівня членів кооперативу, захист їх майнових інтересів та соціальних прав (п. 2.2 Статуту).

Відтак рішення органів управління кооперативу є обов`язковими для виконання членами кооперативу за умови, що вони прийняті у порядку встановленому законодавчими та статутними документами у відповідності до норм матеріального права і не порушують прав та інтересів її членів.

Жодних документів того, що органи управління кооперативу приймали у встановленому порядку обов`язкові для виконання членами кооперативу рішення про необхідність у кожній садибі мати лише один прилад обліку електричної енергії та їх виносу за межі садиби відповідач суду не надав, що свідчить про відсутність підстав для відключення лічильника ОСОБА_2 встановленого у його літній кухні від загальної електричної мережі.

Факт відключення приладу електричної енергії ОСОБА_2 працівниками кооперативу не заперечувався головою правління ОСОБА_5 і підтверджений її поясненнями від 18.03.2024р. наданими нею працівникам поліції, відповідями №61.3/1011 від 15.03.2024р., №61.3/ж/42 від 26.06.2024р. працівників ВП №1 ОРУП №2 та Довідкою «Про результати розгляду повідомлення гр.. ОСОБА_4 » від 26.06.2024р.

На обґрунтування правомірності відключення літньої кухні позивача від електричної мережі голова правління ОСОБА_5 надала правоохоронцям копію протоколу засідання 18.02.2024р. правління ОК «СК «Альфа» де під п.4 правління розглядало питання про відключення ОСОБА_6 від електроенергії у зв`язку з наявністю у нього двох приладів обліку енергії та не винесенням цих приладів на вулицю. Однак зі змісту цього протоколу вбачається, що правління ніякого рішення про відключення ОСОБА_2 від електричної енергії взагалі не приймало.

Також суд бере до уваги, що голова правління ОК СК «Альфа» ОСОБА_7 у своєї відповіді від 11.04.2024р. на адвокатський запит наголосила, що у кооперативі відсутнє рішення правління кооперативу про відключення літньої кухні ОСОБА_2 від електричної мережі.

Крім того, відповідач не надав суду жодних рішень керівних органів кооперативу про зобов`язання членів кооперативу мати лише один прилад обліку електричної енергії та необхідності виносу їх на вулицю.

Таким чином суд доходить до однозначного висновку, що відключення приладу обліку електричної енергії, який був встановлений у літній кухні ОСОБА_2 , відбулося без достатніх правових підстав, а тому керівництвом кооперативу було порушене становище, яке існувало між ОСОБА_2 та кооперативом до його порушення, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відмову керівництва правління з посиланням на конфіденційність інформації у наданні позивачу та адвокату на адвокатський запит відомостей про кількісний та особистий склад членів правління суд розцінює, як свідоме порушення головою правління прав члена кооперативу ОСОБА_2 на інформацію, оскільки згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» встановлено, що є конфіденційною інформацією про особу є відомості про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, адресу, дати та місця народження.

Відтак інформація про участь фізичної особи у керівних органах кооперативу є загально доступною і не являється конфіденційною, а тому має порушення прав позивача на отримання інформації.

У правових висновках, які викладені у постанові Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі № 826/4406/16 та від 02.04.2022р. у справі № 607/18289/22 наголошено, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

З огляду на вказане суд звертає увагу, що Конституційним принципом є принцип верховенства права який закріплений у ст. 8 Конституції України. Згідно цього принципу, громадяни здійснюють свої права за правилом - дозволено все, що прямо не заборонено законом , а державні органи та їх посадові особи за принципом - дозволено лише те, що прямо визначено законом .

Дослідивши докази, суд доходить до висновку, що становище, яке склалося між позивачем ОСОБА_2 та кооперативом щодо обліку та оплати спожитої ним електричної енергії було порушено необґрунтованими діями керівництва кооперативу, оскільки жодним нормативним актом прийнятим керівними органами кооперативу у спосіб та в межах компетенції, який передбачений Статутом цього кооперативу, не були обмежені права членів кооперативу на володіння якоюсь конкретно визначеною кількістю приладів обліку електричної енергії.

Оскільки відповідач не надав доказів того, що наявність двох приладів обліку електричної енергії у садибі ОСОБА_2 створювало перешкоди у діяльності кооперативу, то суд доходить до висновку про свавільність дій його керівництва щодо відключення приладу електричної енергії позивача.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідальність за збереження приладів обліку електричної енергії покладено на власників цього приладу, якщо він знаходиться у межах його домоволодіння, а винесення приладів за межі садиби її власника породжує питання відповідальності за його збереження.

Відтак, суд вважає, що при прийнятті будь яких рішень, щодо винесення приладів обліку електричної енергії за межі земельної ділянки її власника, керівні органи кооперативу повинні вирішувати питання хто має нести відповідальність за збереження цього приладу власник приладу обліку спожитої енергії або кооператив.

Отже, оскільки відповідачем не наданого жодного рішення керівних органів кооперативу (загальних зборів чи правління) щодо обмеження кількості приладів обліку електричної енергії, виносу їх за межі земельних ділянок членів кооперативу та визначення відповідальності за їх збереження, то суд приходить до висновку, що позивач мав право на звернення до суду, так як він мав право на користування двома приладами обліку електричної енергії і це право було узгоджено з попереднім керівництвом кооперативу та визнане ним.

Таким чином позивачем вибраний правильний спосіб захисту своїх прав у вигляді відновлення становища, яке існувало до його порушення шляхом зобов`язання кооперативу підключити літньої кухні ОСОБА_2 до електричної мережі.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вказане, та вивчивши наявні у справі докази суд доходить до висновку, що безпідставними діями керівництва ОК «СК «Альфа» за якими відбулося відключення приладу обліку електричної енергії встановленого у літній кухні позивача та не надання йому відомостей про кількісний та особистий склад правління кооперативу ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди, яка має бути відшкодована за рахунок відповідача.

Також суд погоджується і з вказаним позивачем розміром моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень, який на думку суду, з урахуванням принципу розумності і справедливості, є необхідним і достатнім, що повністю відповідає вимогам статей 23 та 1173 ЦК України.

Відповідно до ст. 265 ЦПК України суд, при прийнятті рішення має вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, якщо про них було попередньо заявлено у порядку передбаченому ст.134 ЦПК України

На підтвердження понесених ОСОБА_2 судових витрат, позивач, у порядку передбаченому ст.134 та ч.8 ст. 141 ЦПК України, надав суду оригінал квитанції про оплату судового збору в сумі 1211,20 гривень; ордер на надання правничої допомоги адвокатом Батуріним С.Є. серії ВН № 1347648 від 04.04.2024 року; договір про надання правової допомоги від 04.04.2025р.; оригінал фіскального чеку від 04.04.2024р. про часткову сплату ОСОБА_2 5000,00 гривень гонорару; оригінал фіскального чеку № 2 від 11.04.2025р. про оплату ОСОБА_2 10000,00 гривень гонорару та «Розрахунок суми гонорару у твердій (фіксованій) сумі» від 16.05.2025р. в загальній сумі 15000,00 гривень, яким сторони підтвердили виконання обов`язків один перед одним, які були передбачені договором про надання правової допомоги.

Відтак позивач довів витрати пов`язані з отримання професійної правничої в сумі 15000,00 гривень, тобто у розмірі меншім попереднього розміру, який був заявлений при поданні позову.

При цьому суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із: складністю справи та виконаних ним робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для позивача.

За приписами ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача , а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник відповідача розмір заявлених позивачем на відшкодування судових витрат не оспорював, однак позов не визнав, а тому просив суд з цієї причини у задоволенні вимог про відшкодування судових витрат ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

При поданні відзиву представник відповідача в порядку ст.134 ЦПК України заявив клопотання про відшкодування судових витрат у попередньому розмірі 20000,00 гривень.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, то він одночасно задовольняє вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Зобов`язати керівництво Обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Альфа» () підключити до електричної мережі кооперативу літню кухню, яка належить ОСОБА_2 та яка розташована на земельній ділянці під № НОМЕР_1 (колишній номер НОМЕР_2 ) з кадастровим №:01:001:0544 по АДРЕСА_2 на території Обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Альфа» за адресою Одеська область, Одеський (колишній Овідіопольський) район с.Доброолександрівка.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Альфа» (ЄДРПОУ 22490000) моральну шкоду на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Садівничий кооператив «Альфа» (ЄДРПОУ 22490000) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в загальній сумі 16211,20 гривень з яких 1211 (тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. сума сплаченого судового збору та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко