Провадження № 2/522/254/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 30.12.2024 року поштою надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 20 532,00 грн. та правничої допомоги у розмірі 7 100,00 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що 10.07.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №79158881 в електронній формі, згідно з яким ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 12 000,00 грн., строком на 30 днів (до 08.08.2024 року), з фіксованою процентною ставкою 0,75% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,7%.

Позивач виконав умови договору позики та надав відповідачці грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн., шляхом перерахування на картковий рахунок зазначений у договорі. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 20 532,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 2 700,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 5 832,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику, які позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, 3 028,00 грн. сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100,00 грн.

Матеріали позову суддя отримала 31.12.2024 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №1002871 від 31.12.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 10.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.01.2025 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено справу до судового розгляду на 05.02.2025 року.

У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 19.03.2025 року.

У зв`язку з відсутність відзиву та заявою ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи судове засідання відкладено на 28.04.2025 року.

У зв`язку з відсутність відзиву та заявою ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи судове засідання відкладено на 30.05.2025 року.

08.05.2025 до суду від відповідачки надійшла заява, якою вона визнає отримання кредиту, проте посилається на форс мажорні обставини: що 05.11.2023р. у зв`язку з прилітом ракети в її квартирі вилетіло 9 вікон, балконні двері, пошкоджений автомобіль, чоловік втратив роботу, 30.07.2024 року сталася пожежа, за фактом якої відкрито кримінальне провадження, виїжджала комісії ОМР, 14.08.2024 року сталася друга пожежа, все майно було зруйновано, речі пошкоджено, потрібно було закупати будівельні матеріали та роботи ремонт. Відповідачка вимушено проживає в орендованій квартирі з двома неповнолітніми дітьми. На теперішній час змогла сплатити двічі по 500 грн. 18.03.2025 року та 01.04.2025 року.

Про час судового засідання 30.05.2025 року сторони повідомлені належним чином.

Відповідачка ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив суду не надала.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст.279 ЦПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відпустці 05.06.2025 року, датою складення цього судового рішення є 06.06.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.07.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №79158881, за яким вона отримала у позику 12 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 08.08.2024 року, який зобов`язалась повернути та сплатити відсотки за користування коштами, які складали 0,75 % за день, а за понадстрокове користування позикою - 2,70 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1 186,17 %. Орієнтовна загальна вартість позики за умовами укладеного договору складає 14 700,00 грн.

Відповідно до п.2.3. кредитного договору обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п.2.2.2. п.2.2. Договору та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У випадку укладення додаткової угоди про зміну строку (визначеного п.п.2.2.2. п.2.2. Договору) або суми кредиту (визнач п.п.2.2.1. п. .2. Договору), розрахунок денної процентної ставки здійснюється станом на день внесення таких з до Договору. Розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами Договору, здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії Договору: 2 700,00 грн.)/ загальний розмір споживчого кредиту (сума кредиту): 12 000,00 грн.) / (строк дії договору: 30 днів) * 100% = 0,75% відсотків в день. Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього строку кредиту та можуть бути змінені виключно підставі укладеної між кредитодавцем та позичальником додаткової угоди до Договору. Параметри, порядок і графік повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту визначено в додатку №1 до цього Договору.

Вказаний договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, шляхом підписання електронного повідомлення про прийняття (акцент) пропозиції та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 08421. Рахунок позичальника: НОМЕР_1 (а.с.6-8).

В Додатку 1 до Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №79158881 від 10.07.2024 року Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту становить 14 700,00 грн. (а.с.9).

Додаток до договору також підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 08421.

Згідно з довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000001787/ТНПП від 05.11.2024 року, підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступної платіжної операції: дата 10.07.2024 року, номер платежу f7e314e5-2240-479e-aba7-0ccd2eef9aff2, сума 12 000,00 грн., отримувач Виноградова Тетяна-ЕПЗ, номер НОМЕР_2 (а.с.23).

Відповідно до розрахунку, загальна заборгованість за договором №79158881 від 10.07.2024 року, станом на 01.11.2024 року становить 20 532,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12 000,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 2 700,00 грн., відсотків за понадстрокове користування в сумі 5 832,00 грн. (а.с.27-31).

Відповідачкою у заяві від 08.05.2025 визнано факт укладання договору позики, отримання нею грошових коштів та несплата заборгованості через форс-мажорні обставини.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №686/13446/15.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Таким чином судом встановлено, що відповідачкою належним чином свої обов`язки за кредитним договором не виконала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, яка станом на 01.11.2024 року складає 14 700,00 грн., яка складається з: 12 000,00 грн. - суми основного боргу, 2 700,00 грн. процентів.

Суду надано відповідачкою докази про часткове погашення заборгованості по 500 грн. квитанції 18.03.2025 року та 01.04.2025 року (а.с.73,74).

Таким чином борг становить 14 700,00 1 000,00 грн.=13 700,00 грн.

В цій частині позов підлягає задоволенню частково у розмірі 13 700,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення нарахованих та несплачених процентів за прострочену позику в сумі 5 832,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст.549, 551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України №2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Відповідно до п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час.

Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховану пеню за укладеним договором, тобто у період воєнного стану.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки нарахованих та несплачених процентів за прострочену позику в сумі 5 832,00 грн. - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому, в частині задоволення позову про стягнення нарахованих та несплачених процентів за прострочену позику в сумі 5 832,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7 100,00 грн.

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За положеннями ст.ст.133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги, наданої адвокатом.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідачки 7 100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору про надання правничої допомоги №03-08/2023 від 03.08.2023 року.

На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: Договір про надання правничої допомоги №03-08/2023 від 03.08.2023 року (а.с.34-37); додаткову угоду №2 від 31.10.2024 року до Договору про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023 року (а.с.38); акт приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №03-08/2023 від 03.08.2023 року, згідно якого загальна вартість послуг складає 7 100,00 грн.: вивчення та аналіз документів, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, представництво в суді першої інстанції (а.с.43); платіжну інструкцію в національній валюті від 28.11.2024 року №9bа76d в сумі 7 100,00 грн., призначення платежу оплата за правничу допомогу відповідно до Договору №03-08/2023 від 03.08.2023 року та згідно рахунку №164 від 26.11.2024 року (а.с.44); довіреність №93 від 04.11.2024 року (а.с.46); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6416 від 23.05.2019 року (а.с.47).

Враховуючи часткове задоволення позову згідно ч.2 ст.141 ЦПК України на 66,73 %, а також беручи до уваги, що відповідачкою не подано заяву про зменшення судових витрат, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4 737,83 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Оскільки позов задоволено частково на 66,73 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно у розмірі 2 020,58 грн.

Керуючись ст.ст.1, 3, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (, 01010, м.Київ, площа Арсенальна, 1Б) заборгованість станом на 01.11.2024 року за договором позики №79158881 від 10.07.2024 року в розмірі 13 700 (тринадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок, з яких:

- 12 000,00 грн. - заборгованість за основним боргом;

- 1 700,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (, 01010, м.Київ, площа Арсенальна, 1Б) витрати на правову допомогу у розмірі 4 737 (чотири тисячі сімсот тридцять сім) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (, 01010, м. Київ, площа Арсенальна, 1Б) судовий збір у розмірі 2 020 (дві тисячі двадцять) гривень 58 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 06.06.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.