Справа № 643/1598/25
Провадження № 2/643/2259/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025

11 червня 2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

Представник ПрАТ «Харківенергозбут» - Власенко К.С. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просить суд стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 736/0228 від 01.01.2019, яка утворилася станом на 01.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлові приміщення), у загальному розмірі 8 174,84 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 736/0228 від 01.01.2019, відповідачка ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлові приміщення), яку постачає позивач ПрАТ «Харківенергозбут». За період з травня 2024 року по червень 2024 року, станом на 01.01.2024, за відповідачкою утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі разом з ПДВ 7 930,94 грн, 80,46 грн - нараховані 3% річних за період з червня 2024 року по жовтень 2024 року, та 163,44 грн інфляційні втрати за період з вересня 2024 року по жовтень 2024 року, а всього на загальну суму 8 174,84 грн. Зазначену суму заборгованості представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача та витрати зі сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачці направлено копію позовної заяви з додатками до неї, ухвалу про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідачки до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позовних вимог, не надіслано, зустрічну позовну заяву не пред`явлено.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що відповідно до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 736/0228 від 01.01.2019 та на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів, за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлові приміщення), непобутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут» є відповідачка ОСОБА_1 (а.с.16-21).

Так, у зв`язку з відокремленням функції розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017, з 01.01.2019 ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ «Харківенергозбут», як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, та на умовах Договору постачання універсальних послуг.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017, під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ «Харківенергозбут», а АТ «Харківобленерго» виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до ч. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Положеннями ч. 1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 визначено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. (ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017).

Згідно із п. 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг

Відповідача ОСОБА_1 приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 736/0228 від 01.01.2019 та надала і підписала Заяву-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та додаток до Заяви-приєднання, в яких зазначено, що об`єкт споживача знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (ЕІС код точки об`єкта 62Z062 є нежитлова будівля нежитлові приміщення. (а.с.19 зворотна сторона аркуша, 20).

Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 визначено, що фактом приєднання споживача до умов Договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно, споживання електричної енергії за вказаною вище адресою (адреса об`єкта споживання за якою утворилася заборгованість) здійснювалося не для власного побутового споживання.

Отже, враховуючи те, що відповідачкою ОСОБА_1 було надано Заяву-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та додаток до неї, було фактично спожито електричну енергію та були оплачені частково рахунки за спожиту електричну енергію, Договір вважається укладеним на умовах Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 736/0228 від 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів.

Наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що між позивачем та відповідачкою фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з постачання електричної енергії.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. (п. 5 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, послуга з постачання та розподілу електричної енергії.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Положеннями ст. 68 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3.12 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, визначено, що споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком.

Електрична енергія, яка використовується на об`єкті індивідуального побутового споживача на непобутові потреби, зокрема для підприємницької, господарської та незалежної професійної діяльності, надання платних послуг, здійснення нотаріальної діяльності, діяльності дата-центрів, центрів обробки даних, діяльності зі створення віртуальних активів (майнінгу), надання інших платних послуг, у тому числі у сфері сільського зеленого туризму тощо, обліковується за умовною (віртуальною) точкою комерційного обліку окремо та оплачується за відповідними тарифами (цінами) для непобутових споживачів електропостачальника.

Відповідно до п. 4.1, п. 4.2, п. 4.7 розділу IV «Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії.

Згідно із п. 4.12, п. 4.13, п. 4.14 розділу IV «Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Таким чином, розрахунки за спожиту електричну енергію відповідачки ОСОБА_1 проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго».

Відповідно до п. 2.1 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 736/0228 від 01.01.2019, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. (п. 5.8 Договору).

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є Додатком 3 до цього Договору.

Положеннями п. 6.2 Договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дій громадян.

Такими діями відповідачки є фактичне користування послугою, яка надається позивачем.

Відповідачці щомісяця направлялися рахунки на оплату наданої позивачем послуги.

Відповідачка будучи зобов`язаною своєчасно здійснювати оплату за отриманні послуги, припинила виконувати взяті на себе зобов`язання та не погашає заборгованість добровільно.

У зв`язку із порушенням відповідачкою своїх зобов`язань, заборгованість перед позивачем за послугу з постачання електричної енергії за період з травня 2024 року по червень 2024 року складає в сумі 7 930,94 грн.

Окрім того, п. 7 Комерційної пропозиції № 1 передбачено, що за порушення споживачем строків оплати електричної енергії проводиться нарахування за весь час прострочення пені, 3% річних та індекс інфляції.

За правилами ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання по Договору, проте відповідачка своєчасно не внесла плату за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим, позивачем нараховано 3% річних та індекс інфляції, а саме: 80,46 грн - 3% річних за період з червня 2024 року по жовтень 2024 року; 163,44 грн інфляційні втрати за період з вересня 2024 року по жовтень 2024 року.

Розмір заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат підтверджується наданими з боку позивача розрахунками. (а.с.22-25).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На час розгляду справи в суді відповідачкою не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості у добровільному порядку.

Також відповідачка не надала заперечень проти наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Крім того, відповідачкою не надано будь-яких доказів, які свідчать про те, що позивач не надає такі послуги або інших доказів, що спростовують твердження позивача.

У випадку небажання сплачувати послугу з постачання електричної енергії, відповідачка не була позбавлена можливості відмовитись від цієї послуги, яку надає ПрАТ «Харківенергозбут», однак не скористалась такою можливістю та не зверталась до позивача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг або відключення від постачання. Доказів на підтвердження того, що відповідачка не користувалась послугою ПрАТ «Харківенергозбут» суду не надано.

Враховуючи те, що у відповідачки перед позивачем існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії в повному обсязі на загальну суму 8 174,84 грн.

Далі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішуєвідповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із платіжної інструкції № 1262 від 29.01.2025, при пред`явленні позовної заяви до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.13).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі викладеного вище та керуючись: ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 276 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», п/р зі спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , МФО 351823, , адреса реєстрації: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, б. 10, заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 736/0228 від 01.01.2019 у загальному розмірі 8 174 (вісім тисяч сто сімдесят чотири) гривні 84 копійки, з яких: 7 930,94 грн - заборгованість за послугу з постачання електричної енергії за період з травня 2024 року по червень 2024 року; 80,46 грн - 3% річних за період з червня 2024 року по жовтень 2024 року; 163,44 грн інфляційні втрати за період з вересня 2024 року по жовтень 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», п/р зі спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , МФО 351823, , адреса реєстрації: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, б. 10, судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова