Справа №377/283/25
Провадження №2/377/264/25
11 червня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Федорчук Г.В.,
представника позивача в режимі відеоконференції з використанням його власних технічних засобів через мережу Інтернет за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, Борисовця О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
02 квітня 2025 року до суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діяла представник Меркулова В.В., посилаючись на статті 509, 525-527, 530, частину 1 статті 598, статті 599, 610, частину 2 статті 615, статті 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16.03.2015 в розмірі 75 131,64 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень.
Ухвалою судді від 09 квітня 2025 року, після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 09 травня 2025 року (а. с. 134-135).
Ухвалою суду від 09 травня 2025 року було відкладено судовий розгляд справи на 02 червня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 153-154).
Представник позивача Борисовець О.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 16.03.2015, на підставі якого відповідачу було відкрито картковий рахунок та видану кредитну картку, на яку було встановлено кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 85 000 гривень. Відповідач користувався кредитними коштами, проте несвоєчасно погашав заборгованість, внаслідок чого станом на 16.02.2025 існує заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 75 131,64 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 60 882,24 гривень та процентів в сумі 14 249,40 гривень, які були нараховані з 27.10.2021, виходячи із процентної ставки, встановленої в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, виходячи із розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, відповідачу нараховувалися проценти за користування кредитом до 27.10.2021, розмір яких було встановлено в Умовах та Правилах надання банківських послуг в реакції, чинній на час укладення кредитного договору, та в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27.10.2021, проте стягнути позивач просить проценти, нараховані відповідачу відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27.10.2021.
Відповідач ОСОБА_1 в призначене судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку ОСОБА_1 , якому адресовано судову повістку разом з іншими документами, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суд не повідомив.
За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 02 червня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
В судовому засіданні 02 червня 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення і проголошення рішення відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України до 11 червня 2025 року.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16 березня 2015 року, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання, адресу реєстрації, номер мобільного телефону (а. с. 52).
Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку містить застереження про згоду Клієнта з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту www.pb.ua. Він зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.pb.ua.
27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг електронним підписом (а. с. 53-64).
В пунктах 1.2.-1.3. пункту 1 «Істотні умови договору «Кредитні картки» Заяви визначені основні умови кредитування: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; Сума / ліміт кредиту - розмір кредитного ліміту не перевищує: 200 000 грн для карт Універсальна, 200 000 грн для карт Універсальна Gold, 300 000 грн для Преміальної картки Platinum, 300 000 грн для Преміальної картки World Black Edition, 300 000 грн для Преміальної картки VISA Signature, 400 000 грн для Преміальної картки World Elite, 800 000 грн для Преміальної картки Infinite; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; процентна ставка - 42,0 % - для карт Універсальна; 40.8 % - для карт Універсальна Gold; тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду - 0 % - для карт Універсальна; 1.2 % - для карт Універсальна Gold; за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними щомісячними платежами - 51,09 % - для карт Універсальна; 51,76 % - для карт Універсальна Gold.
Підпунктом 1.4. пункту 1 вказаної Заяви визначений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення - повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення.
До Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 27 жовтня 2021 року банк додав паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 14.03.2021 електронним підписом (а. с. 65-68).
До позовної заяви на обґрунтування заявлених позовних вимог банк додав Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», розрахунок заборгованості, виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 16 березня 2015 року по 01 лютого 2025 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , довідку про видачу кредитних карток ОСОБА_1 ..
Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 були видані наступні кредитні картки: 16.03.2015 - карта «Універсальна GOLD» № НОМЕР_1 , термін дії 05/17; 15.06.2017- карта «Універсальна GOLD» № НОМЕР_2 , термін дії 09/18; 23.09.2017 - карта «Універсальна GOLD» № НОМЕР_6 , термін дії 07/21; 27.10.2021 - карта «Універсальна GOLD» № НОМЕР_4 , термін дії 08/25; 27.10.2021 - карта «Універсальна GOLD» № НОМЕР_5 , термін дії 11/25 (а. с. 51).
Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку № НОМЕР_1 відбувся 16.03.2015, 16.03.2015 встановлення кредитного ліміту 1 000 гривень, 16.03.2015 зменшення кредитного ліміту до 300 гривень; 16.03.2015 зменшення кредитного ліміту до 300 гривень; 16.02.2016 збільшення кредитного ліміту до 4 000 гривень, 28.10.2016 збільшення кредитного ліміту до 5 000 гривень, 24.05.2017 збільшення кредитного ліміту до 22 000 гривень, 09.08.2018 збільшення кредитного ліміту до 25 000 гривень, 21.05.2019 - збільшення кредитного ліміту до 37 000 гривень, 05.03.2020 збільшення кредитного ліміту до 42 000 гривень, 15.06.2020 зменшення кредитного ліміту до 0,00 гривень, 27.10.2021 збільшення кредитного ліміту до 85 000 гривень, 27.10.2021 зменшення кредитного ліміту до 50 000 гривень, 04.01.2024 збільшення кредитного ліміту до 62 930 гривень, 19.07.2024 зменшення кредитного ліміту до 62 460 гривень, 01.10.2024 зменшення кредитного ліміту до 0,00 гривень (а. с. 50).
Як вбачається з розрахунків заборгованості за кредитом, що додані до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором б/н від 16.03.2015 станом на 16.02.2025 становить в загальній сумі 75 131,64 гривень, яка складається з наступного: 60 882,24 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 60 882,24 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14 249,40 гривень заборгованість за простроченими процентами (а. с. 12-35).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як зазначено у частині третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої ).
Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За змістом статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628-629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Як зазначено у статті 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
У частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).
Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Згідно із частинами першою, другою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Суд зазначає, що укладений між сторонами кредитний договір б/н від 16 березня 2015 року у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить розміру і строку повернення кредиту, однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, і необхідність їх захисту через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.
З розрахунків заборгованості за кредитним договором станом на 16.02.2025, які додані до позовної заяви, виписки по картковому рахунку відповідача за період з 16.03.2015 по 19.02.2025 року, вбачається, що відповідач користувався грошовими коштами у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16 березня 2015 року, але несвоєчасно погашав заборгованість, внаслідок чого виникла заборгованість в загальній сумі 75 131,64 гривень, яка складається з наступного: 60 882,24 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 60 882,24 гривень за простроченим тілом кредиту, 14 249,40 гривень заборгованість за простроченими процентами.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченими процентами в сумі 14 249,40 гривень.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами, позивач посилається на Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 16 березня 2015 року, підписану відповідачем, Умови та Правила надання банківських послуг, витяг з яких додано до позовної заяви, Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27 жовтня 2021 року, підписану відповідачем.
Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, заборгованість за простроченими процентами в сумі 14 249,40 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, виникла після підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27 жовтня 2021 року, виходячи із процентної ставки 40,8 % річних. Також він підтвердив, що протягом всього часу користування кредитними коштами, починаючи з 16 березня 2015 року відповідачу нараховувалися проценти, розмір яких передбачено в Умовах та Правилах надання банківських послуг, витяг з яких долучено до матеріалів справи.
Із виписки по картковому рахунку за договором № б/н від 16.03.2015 за період з 16.03.2015 по 19.02.2025року, яка має статус первинного документа, видно, що відповідач користувався кредитними коштами в АТ КБ «ПриватБанк» з 16.03.2015 по 01.02.2025 року за допомогою кредитних карток № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_5 (а .с. 36-49).
Як зазначено у даній виписці по картковому рахунку, за весь період користування кредитними коштами позивач списував з рахунку відповідача проценти за використання кредитного ліміту, зокрема, в період з 16.03.2015 по 31.01.2016 за ставкою 3,5 та 2,7 %, в період з 01.02.2016 по 26.10.2021 за ставкою 3,5 %, в період з 27.10.2021 по 26.04.2022 за ставкою 3,4 %; в період з 01.05.2022 по 21.12.2023 за ставкою 1,7 %; в період з 01.05.2024 по 01.05.2025 за ставкою 3,4 % в місяць. Кошти, внесені відповідачем на погашення кредиту, позивач в першу чергу зараховував на погашення процентів за користування кредитом, а в останню чергу на погашення основної суми боргу.
Суд зазначає, що нарахування процентів за користування кредитними коштами з 27 жовтня 2021 по 01 лютого 2025 року відбувалося на підставі Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27 жовтня 2021 року, підписавши яку відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, вказаними в цій Заяві, в тому числі і щодо процентної ставки за користування кредитними коштами. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем зазначеної заяви відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання. Разом з тим позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження правомірності нарахування та списання процентів за користування кредитними коштами за період з 16 березня 2015 року по 26 жовтня 2021 року, оскільки Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 16 березня 2015 року, Умови та Правила надання банківських послуг, витяг з яких долучено до матеріалів справи, не містять інформації про розмір процентів за користування кредитними коштами та умови їх нарахування.
При цьому, як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача, сума списаних та зарахованих процентів за користування кредитом за період з 16 березня 2015 по 26 жовтня 2021 року становить 15 159,88 гривень.
Виходячи з того, що суду позивачем не надано доказів, які б містили інформацію про розмір процентів за користування кредитними коштами та умови їх нарахування за період з 16 березня 2015 року по 26 жовтня 2021 року, то суму списаних та зарахованих процентів за користування кредитом за вказаний період 15 159,88 гривень, необхідно зарахувати на погашення тіла кредиту.
За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в сумі 45 722,36 гривень (60 882,24 гривень 15 159,88 гривень (сума нарахованих та списаних процентів за користування кредитними коштами за період з 16.03.2015 по 26.10.2021) та заборгованість за простроченими процентами в сумі 14 249,40 гривень, всього на загальну суму 59 971,76 гривень.
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 933,56 гривень, виходячи з такого розрахунку: 59 971,76 гривень (розмір задоволених позовних вимог) х 100 % : 75 131,64 гривень (загальний розмір позовних вимог) = 79,82 % (відсоток задоволених позовних вимог); 2422,40 гривень (сума судового збору, сплачена позивачем при поданні позову) : 100 х 79,82 % (відсоток задоволених позовних вимог) = 1 933,56 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).
На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, - В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 59 971 гривня 76 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 45 722 гривні 36 копійок та заборгованості за простроченими процентами в сумі 14 249 гривень 40 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 933 гривні 56 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне заочне рішення суду складено 11 червня 2025 року.
Суддя Н. Ф. Теремецька