Справа № 944/6037/24
Провадження №2/944/654/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Санаторно-курортний лікувальний центр "Шкло" про стягнення заробітку за час затримки виплати заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Санітарно- курортний лікувальний центр " Шкло" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітньої плати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 липня 2020 року вона була прийнята на роботу у ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного відділення.

21 грудня 2021 року її звільнили з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» у зв`язку за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України), відповідно до наказу №156 від 21.12.2021р.

Однак, на момент її звільнення їй не була виплачена заробітна плата за період за березень 2020 року у розмірі 905,24 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 13.07.2022р. № 67, за вересень-листопад 2020 року у розмірі 12 668,34 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 13.07.2022р. № 68, за вересень-грудень 2021 року у розмірі 17 661,84 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 13.07.2022р. №69.

На момент звернення до суду із позовною заявою, розрахунок з нею по виплаті заборгованої заробітної плати не проведено, станом на 24 вересня 2024 року загальна заборгованість із заробітної плати становить 31 235грн. 42коп., (905,24 грн. + 12 668,34 грн. + 17 661,84 грн. = 31 235,42 грн.).

В день звільнення з нею не було проведено розрахунку по виплаті заробітної плати, що є порушенням ч.1 ст.115 КЗпПУ, згідно з якою заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Таку вимогу вона заявляла неодноразово, однак їй було відмовлено у виплаті заборгованості із заробітної плати та було повідомлено, що коштів виплатити їй заробітну плату у підприємства немає.

Вважає, що відповідач порушив законне право працівника на своєчасне одержання винагороди за працю, яке гарантоване ст.43 Конституції України, ст.ст.1, 24 Закону України "Про оплату праці" та ст.ст. 115, 116 КЗпП України.

Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини за невиплату належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпПУ.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після звільнення з роботи згідно з наказом ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» №156 від 21.12.2021р.:

Згідно довідки про доходи №69 від 13.07.2022 року, заробітна плата за останні два календарні місяці роботи, що передують звільнення: за листопад 2021 року становила - 3934.45 грн., за жовтень 2021 року - 8242,92 грн. Тобто, разом за 2 останні місяці роботи, що передують місяцю звільнення, розмір заробітної плати становить 12 177,37 грн.

Кількість відпрацьованих робочих днів за період з 01 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року у відповідності до Листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік», становить 43 дні, що включає 22 дні - у жовтні 2021р., та 21 день - у листопаді 2021р.

Тобто, середньоденна заробітна плата за цей період становить 283,29 грн. (12 177,37 грн. - розмір зарплати за останні два місяці роботи, що передують місяцю звільнення / 43 дні - відпрацьовані робочі дні за останні два місяці роботи, що передують звільнення.

Кількість робочих днів затримки розрахунку із заробітної плати за період з 22 грудня 2021 року (наступний день після звільнення) по 22 червня 2022 року включно (шість місяців після звільнення) у відповідності до Листів Мінекономіки «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 та 2022 рік» становить 131 день.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 грудня 2021року по 22 червня 2023 року становить - 37 110,99 грн. (283,29 грн. - розмір середньоденної зарплати х на 131 днів затримки у її виплаті = 37 110,99 грн.), без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить суму у розмірі 37 110,99 грн.

Просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь ОСОБА_1 дсудові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20коп.

В судове засідання позивач не з`явилася, скерувала на адресу суду клопотання, в якому просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується, розпискою рекомендованого поштового відправлення, наявною в матеріалах справи. Відзив від відповідача, на адресу суду не надходив.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5-1 КЗпПУ держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частинами 1,2 ст.89 ЦПК України передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_1 в період з 21 липня 2020 по 21 грудня 2021 працювала на посаді молодшої медичної сестри у Державному підприємстві «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло».

Відповідно до наказу №156 від 21.12.2021р. 21 грудня 2021 року ОСОБА_1 була звільнена з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» у зв`язку за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України).

Однак, на момент її звільнення їй не була виплачена заробітна плата за період за березень 2020 року у розмірі 905,24 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 13.07.2022р. № 67, за вересень-листопад 2020 року у розмірі 12 668,34 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 13.07.2022р. № 68, за вересень-грудень 2021 року у розмірі 17 661,84 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 13.07.2022р. №69.

Кількість відпрацьованих робочих днів за період з 01 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року у відповідності до Листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік», становить 43 дні, що включає 22 дні - у жовтні 2021р., та 21 день - у листопаді 2021р.

Тобто, середньоденна заробітна плата за цей період становить 283,29 грн. (12 177,37 грн. - розмір зарплати за останні два місяці роботи, що передують місяцю звільнення / 43 дні - відпрацьовані робочі дні за останні два місяці роботи, що передують звільнення.

Кількість робочих днів затримки розрахунку із заробітної плати за період з 22 грудня 2021 року (наступний день після звільнення) по 22 червня 2022 року включно (шість місяців після звільнення) у відповідності до Листів Мінекономіки «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 та 2022 рік» становить 131 день.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 грудня 2021року по 22 червня 2023 року становить - 37 110,99 грн. (283,29 грн. - розмір середньоденної зарплати х на 131 днів затримки у її виплаті = 37 110,99 грн.), без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить суму у розмірі 37 110,99 грн.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст.115 КЗпПУ, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпПУ).

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпПУ правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпПУ стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таке роз`яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України взаємозв`язку з положеннями ст.117,237-1цьогоКодексу.

При цьому, визначальним для доведення позову є такі юридично значимі обставини: невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Обставини дотримання трудового законодавства при звільненні працівника в силу ст. ст.12,81 ЦПК України та норм КЗпПУ має довести саме роботодавець.

Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, також не надав доказів того, що ним здійснено всі залежні від нього заходи, для проведення розрахунку з позивачем, який звільнився за угодою сторін.

В цьому контексті, також необхідно мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах.

Враховуючи наведене, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку, оскільки не провів з працівником розрахунку в день звільнення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8лютого 1995 року №100 (далі Порядок).

Згідно зазначеного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд погоджується, із наданим стороною позивача розрахунком щодо середньоденної заробітної плати позивача та кількості робочих днів за час затримки повного розрахунку із виплати заробітної плати, та зазначає, що Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпПУ правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

З урахуванням наведеного позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Санаторно-курортний лікувальний центр "Шкло" про стягнення заробітку за час затримки виплати заробітної плати слід задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки виплати заробітньої плати в розмірі 37 110 (тридцять сім тисяч сто десять) грн. 99коп.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211грн. 20коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 7, 13, 128, 141, 206, 223, 247 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Санаторно-курортний лікувальний центр "Шкло" про стягнення заробітку за час затримки виплати заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки виплати заробітньої плати в розмірі 37 110 (тридцять сім тисяч сто десять) грн. 99коп.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь ОСОБА_1 дсудові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https:/tk.lv.соurt.gоv.ua/

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1

місце проживання:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство

«Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло»

юридична адреса: 81050 смт.Шкло вул.Курортна, 1

Яворівського району Львівської області, 81050.

Повний текст судового рішення виготовлено 04.06.2025

СУДДЯ: Швед Н.П.