Справа № 285/895/25
провадження у справі № 2/0285/840/25
10 червня 2025 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Сташків Т. Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,
сторони у справі: представник позивача Шабатин Н. А., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Звягелі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
17.02.2025 ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 15.06.2024-100001163 від 15.06.2024 в розмірі 13 609,83 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.
В обґрунтування позову зазначають, що 15.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 15.06.2024-100001163 у електронній формі. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконала і тому станом на 20.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 13 609,83 грн, яка складається з 5547,48 грн заборгованості по тілу кредиту, 5242,35 грн заборгованості за відсотками, 2820,00 грн заборгованості за неустойкою за кожен день невиконання зобов`язання. У добровільному порядку спір не вирішено, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.
19.02.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судові засідання представник позивача не з`явився У позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти постановлення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк не подала відзиву на позов, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні.
Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подала відзив на позов та представник позивача у заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
Судом встановлено, що між 15.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 15.06.2024-100001163, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн та остання зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки, комісію, виконати інші зобов`язання у строки, визначені договором.
Сторони узгодили, що кредит надано на строк 98 днів, а саме з 15.06.2024 до 20.09.2024; процентна ставка становить 1,35 % в день; комісія за надання кредиту становить 900 грн, яка нараховується за ставкою 15 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; неустойка нараховується у розмірі 60 грн за кожен день неналежного виконання зобов`язання. Кредитні кошти переховуються безготівково на електронний платіжний засіб позичальника з реквізитами НОМЕР_1 .
Договір укладений шляхом направлення оферти ТОВ «Споживчий центр» відповідачу ОСОБА_1 , подачею заявки останньою на укладення кредитного договору та відповіддю позичальника (позивача) про укладення договору. Документи підписані електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 15.06.2024 від імені ОСОБА_1 . Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з додатком до кредитного договору щодо графіку платежів, заяву на отримання кредиту, паспортом споживчого кредиту (а.с. 14-19).
Відповідно до повідомлення ТОВ Універсальні платіжні рішення від 29.01.2025 на виконання договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 компанією було успішно перераховано від ТОВ «Споживчий центр» на платіжну картку клієнта № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 6000 грн 15.06.2024 о 20:40:13, призначення платежу видача за договором кредиту № 15.06.2024-100001163 (а.с. 10).
Долучено довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 15.06.2024-100001163 від 15.06.2024 станом на 20.09.2024 становить 13 609,83 грн, яка складається з 5547,48 грн заборгованості по тілу кредиту, 5242,35 грн заборгованості за відсотками, 2820,00 грн заборгованості за неустойкою (а.с. 9).
При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 15.06.2024-100001163 від 15.06.2024 укладений між позивачем та ОСОБА_1 в електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Також позивачем доведено факт отримання грошових коштів у розмірі 6 000,00 грн відповідачем та факт неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.
Одночасно всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не долучено доказів на підтвердження розміру заборгованості за договором № 15.06.2024-100001163 від 15.06.2024 за відсотками та пенею.
У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 має невиконані зобов`язання у розмірі 13 609,83 грн, яка складається з 5547,48 грн заборгованості по тілу кредиту, 5242,35 грн заборгованості за відсотками, 2820,00 грн заборгованості за неустойкою, проте не долучено розрахунку зазначених сум.
У наданій позивачем довідці-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 15.06.2024-100001163 ОСОБА_1 (а.с. 9) лише констатовано факт заборгованості за основним боргом, відсотками та неустойкою, але не відображено нарахування відсотків, неустойки на певну дату, дату та розміри внесення коштів відповідачем на виконання зобов`язання.
Відсутність зазначеної інформації позбавляє суд можливості перевірити правильність розрахунку заборгованості, зокрема, період нарахування відсотків, їх розмір тощо.
Крім того, нарахування неустойки не відповідає вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також встановлення процентної ставки у розмірі 1,35% за один день користування кредитом прямо суперечить положенням Закону України Про споживче кредитування, де визначено законодавче обмеження щодо розміру денних відсотків, що нараховуються при наданні споживчих кредитів.
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача суми тіла кредиту у межах заявлених вимог у розмірі 5547,48,00 грн.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» у розмірі 41 %, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору (а.с. 1).
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 15.06.2024-100001163 від 15.06.2024 у розмірі 5547,48 грн, з яких: 5547,48 грн заборгованість за основною сумою боргу.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору в розмірі 993,18 грн.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Звягельським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення 10 червня 2025 року.
Учасники справи:
відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).
Суддя Т. Г. Сташків