11.06.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/161/25
Провадження № 2/533/137/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Гольдінової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, у якій просив суд:

-зобов`язати виконавчий комітет Новогалещинської селищної ради (Новогалещинський селищний голова Самсонова Світлана Анатоліївна) здійснити компенсацію йому витрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (стосовно сум донарахованої заробітної плати згідно з рішенням Козельщинського районного суду від 13.06.2024 по справі №533/357/24) у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 200 року № 2050-ІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Процесуальні дії/рішення у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 26 березня 2025 року (а.с.11-13).

10 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 31-42).

17 березня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 44-46).

У судовому засіданні 26.03.2025 оголошено перерву до 01.05.2025 з метою надання можливості позивачу уточнити позовні вимоги (а.с. 52-53).

28 березня 2025 року позивачем подано уточнену позовну заяву (а.с. 57-62). З урахуванням уточнень позивач просив суд:

-зобов`язати виконавчий комітет Новогалещинської селищної ради здійснити компенсацію йому втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (стосовно сум донарахованої заробітної плати згідно з рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.06.2024 по справі № 533/357/24 за період з квітня 2022 року по березень 2024 року) у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» у сумі 28735,87 грн.

08.04.2025 від відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву (а.с. 64-67).

10.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву (а.с. 69-72).

Протокольною ухвалою суду від 01.05.2025 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.06.2025. Установлено такий порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів: пояснення учасників справи, дослідження письмових доказів (а.с. 77-78).

У судовому засіданні 03.06.2025 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити у повному обсязі.

Представниця відповідача - адвокат Гольдінова О.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 1-3, 57-59, 44-46)

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.06.2024 по справі № 533/357/24 повністю задоволено позов позивача до виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради про нарахування та виплату доплати у розмірі 50 % посадового окладу начальника відділу з урахуванням надбавок за ранг, вислугу років за виконання особливої важливої роботи, виконання функцій уповноваженої особи зі закупівель.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.12.2024 апеляційну скаргу виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради залишено без задоволення, а рішення Козельщинського районного суду Полтавської області залишено без змін.

17.01.2025 виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради позивачеві було виплачено нараховані згідно з рішенням суду кошти у сумі 165984,39 грн.

23.01.2025 позивач звернувся до відповідача з пропозицією здійснити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати (стосовно сум нарахованої заробітної плати на підставі рішення суду) у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови КМУ від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

23.02.2025 позивач отримав відмову від відповідача.

Незадоволення його вимоги щодо проведення компенсації йому втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати вважав незаконним, оскільки несвоєчасне нарахування сум доплат відбулося у зв`язку з неправомірним припиненням виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради щомісячної доплати у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг, вислугу років, за виконання особливої важливої роботи, що встановлено судовим рішенням у справі № 533/357/24, тобто з вини органу, що нараховує і виплачує доплати, тому позивач, на його думку, має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку за порушенням строків їх виплати.

Оскільки вказані кошти нараховані у результаті перерахунку заробітної плати та відновлення його прав, порушених при виплаті заробітної плати у меншому розмірі, вказана сума є доходом у розумінні ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

З урахуванням уточнених позовних вимог просив суд зобов`язати виконавчий комітет Новогалещинської селищної ради здійснити компенсацію йому втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (стосовно сум донарахованої заробітної плати згідно з рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.06.2024 по справі № 533/357/24 за період з квітня 2022 року по березень 2024 року) у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» у сумі 28735,87 грн.

На обґрунтуванні розміру компенсації надав відповідний розрахунок.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилався на Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

У відповіді на відзив не погодився з аргументами відповідача та вважав, що він як позивач не наділений правом здійснювати розрахунок компенсацій. Посилання відповідача на п. 1.6.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, уважав хибними, як і висновок відповідача про відсутність у нього обов`язку нараховувати та виплачувати компенсацію.

Посилання відповідача на розпорядження Новогалещинського селищного голови від 15.03.2022 № 8 «Про припинення щомісячної доплати на період військового стану» уважав безпідставним, оскільки таке розпорядження було вже оцінено рішенням суду.

Доводи відповідача про те, що зобов`язання про виплату донарахованої заробітної плати виникло 18.12.2024, на думку позивача, не повинні бути враховані оскільки компенсація, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплачується у разі порушення строків виплати доходу, а не на виконання рішення суду.

У відповіді на відзив на уточнену позовну заяву позивач додатково стверджував, що виплати премій до державних свят, за підсумками роботи за рік та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань здійснювалися у відповідності до Положення про преміювання працівників виконавчих органів Новогалещинської селищної ради, встановлення їм надбавок та надання допомог. Ці положення затверджувалися щорічно рішенням Новогалещинської селищної ради. Крім того, надання працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань перебачено п. 3 ч. 2 постанови КМУ від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

На думку позивача, нарахування і виплата премій до державних свят, за підсумками роботи за рік та матеріальних допомог на вирішення соціально-побутових питань, передбачалося чинним законодавством та спеціальними системами і положеннями, і є складовими заробітної плати, а значить компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться на загальних підставах. Додатково посилався на ст. 1 та ст. 2 Закону України «Про оплату праці».

Позиція відповідача (а.с. 32-33, 64-65)

Відповідач позов не визнав.

На думку відповідача, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, зокрема зарплати, нараховується, якщо зарплату працівнику нараховано, але виплачено несвоєчасно. У випадку виправлення зарплатних помилок донарахування відбувається у місяці виправлення помилки. Відповідно до п. 1.6.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5, якщо нарахування фонду оплати праці здійснюються за попередній період, зокрема, у зв`язку з уточненням кількості відпрацьованого часу, виявленням помилок, вони відображаються у фонді оплати праці того місяця, у якому були здійснені нарахування. Тобто, для нарахування та виплати компенсації має бути 2 умови: зарплата була нарахована та зарплата виплачується несвоєчасно.

Відповідач переконував, що у випадку, коли роботодавець донараховує працівнику зарплату за минулі місяці, обов`язку нараховувати та виплачувати компенсацію не виникає.

У відзиві на уточнену позовну заяву відповідач звертав увагу суду, що за вказаний період зарплата позивачеві (окрім доплати проведення закупівель) нараховувалася та виплачувалася щомісяця, без затримки та заборгованості. З 01.04.2024 відповідно до розпорядження селищного голови № 20 від 18.04.2024 позивачеві поновлено виплату доплати за проведення закупівель.

Зобов`язання виплатити додатково нараховану заробітну плату у виконавчого комітету виникло тільки 18.12.2024 після набрання законної сили рішенням суду.

17.01.2025 позивачеві була нарахована додаткова заробітна плата у сумі 206191,79 грн та виплачена цього ж числа у сумі 165984,39 грн (за мінусом ПДФО та військового збору). Заборгованість з додатково нарахованої заробітної плати виникла у виконавчого комітету 18.12.2024 і в місячний строк, тобто до 17.01.2025 була відшкодована.

Отже, на переконання відповідача, підстав для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на підставі рішення суду позивачу не вбачається.

Крім того, відповідач уважав, що сама сума компенсації позивачем розрахована неправильно. З наданого позивачем розрахунку слід виключити одноразові премії та матеріальні допомоги, суми яких відповідач навів у відзиві на уточнену позовну заяву та у довідці.

При нормативному обґрунтуванні заперечень на позовну заяву відповідач посилався на ст. 115 КЗпП, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»; Інструкцію зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5.

Фактичні обставини встановлені судом

На підставі розпорядження селищного голови Новогалещинської селищної ради «Про припинення щомісячної доплати на період військового стану» від 15.03.2022 № 8 припинено щомісячну доплату у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг, вислугу років за виконання особливої важливої роботи начальника відділу інвестиційної діяльності та житлово-комунального господарства ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року на період дії військового стану на території України (а.с. 36).

Розпорядженням селищного голови Новогалещинської селищної ради «Про уповноважену особу, відповідальну за організацію та проведення публічних закупівель у виконавчому комітеті Новогалещинської селищної ради» від 18.04.2020 № 20 (а.с. 35) на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, з метою ефективного використання бюджетних коштів:

1. Визначено Іванка Павла Володимировича, начальника відділу інвестиційної діяльності та житлово-комунального розвитку виконавчого комітету, уповноваженою особою, відповідальною за організацію та проведення процедур закупівлі/спрощених закупівель у виконавчому комітеті Новогалещинської селищної ради з 01 квітня 2024 року.

2. Затверджено Положення про уповноважену особу, відповідальну за організацію та проведення процедур закупівлі/спрощених у виконавчому комітеті Новогалещинської селищної ради, що додається.

3. Враховуючи збільшення навантаження, інтенсивності праці за рахунок виконання додаткової роботи, встановлено щомісячну доплату у розмірі 50 % посадового окладу начальника відділу з урахуванням надбавок за ранг, вислугу років, за виконання особливої важливої роботи начальнику відділу інвестиційної діяльності та житлово-комунального розвитку виконавчого комітету ОСОБА_1 з 01 квітня 2024 року.

4. Визнано такими, що втратили чинність, розпорядження селищного голови від 31 грудня 2021 року № 67 «Про визначення уповноваженої особи із закупівель», від 15 березня 2022 року № 8 «Про припинення щомісячної доплати на період військового стану».

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.06.2024 у справі № 533/357/24 (а.с.16-22) позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради про нарахування та виплати доплати у розмірі 50 % посадового окладу начальника відділу з урахуванням надбавок за ранг, вислугу років за виконання особливої важливої роботи, виконання функцій уповноваженої особи із закупівель - задоволено повністю.

Цим же рішенням зобов`язано Новогалещинську селищну раду:

- здійснити нарахування ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі, встановленому розпорядженням селищного голови від 31.12.2021 № 67 «Про призначення уповноваженої особи» з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2024 року включно;

- здійснити перерахунок нарахованих ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2024 року включно, а саме відпускних, премій, матеріальної допомоги та лікарняних, при розрахунках яких брався розмір середньомісячної заробітної плати.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 533/357/24 апеляційну скаргу виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради залишено без задоволення. Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року залишено без змін (а.с. 23-29).

23.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Новогалещинського селищного голови зі заявою про здійснення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (стосовно сум донарахованої заробітної плати відповідно до рішення Козельщинського районного суду від 13.06.2024 по справі № 533/357/24) та надати йому розрахунок нарахованої компенсації (а.с. 5).

Листом від 17.02.2025 голова селищної ради у відповідь на заяву позивача повідомила, що не вбачається підстав для задоволення вимоги щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (а.с. 6).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 27.03.2025 № 02-25/149 (а.с. 37) за період з 01.04.2022 по 31.03.2024 ОСОБА_1 щомісячно нараховувалася заробітна плата у складі: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, премії в повному обсязі пропорційно відпрацьованим дням та виплачувалася вчасно, як це передбачено в колективному договорі. Заборгованості по виплаті заробітної плати протягом усього періоду не виникало.

У додатку-розрахунку № 1, наданої відповідачем, наведені дані по нарахованій та виплаченій заробітній платі ОСОБА_1 за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року. Зазначено, що заборгованість по зарплаті за вказаний період відсутня (а.с. 39).

У додатку-розрахунку № 2, наданого відповідачем, наведені дані по нарахованій та виплаченій ОСОБА_1 заробітній платі за період з січня 2023 року по грудень 2023 року. Зазначено, що заборгованість по зарплаті за вказаний період відсутня (а.с.38).

У додатку-розрахунку № 3, наданого відповідачем, відображені дані по нарахованій та виплаченій ОСОБА_1 заробітній платі за період з січня 2024 року по березень 2024 року. Зазначено, що заборгованість по зарплаті за вказаний період відсутня (а.с. 40).

З довідки виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 07.03.2025 № 02-25/150 (а.с. 41) установлено, що відповідачем відповідно до рішення суду від 18.12.2024 було донараховано заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.04.2022 по 31.03.2024 на загальну суму 206191,79 грн, до виплати сума склала - 165984,39 грн, а саме:

- за квітень 2022 року - 4113,55 грн;

- за травень 2022 року - 4113,55 грн;

- за червень 2022 року - 10747,35 грн;

- за липень 2022 року - 8227,03 грн;

- за серпень 2022 року - 8255,48 грн;

- за вересень 2022 року - 2867,02 грн;

- за жовтень 2022 року - 7728,36 грн;

- за листопад 2022 року - 8245,89 грн;

- за грудень 2022 року - 12320,42 грн;

- за січень 2023 року - 3899,83 грн;

- за лютий 2023 року - 3901,99 грн;

- за березень 2023 року - 7785,78 грн;

- за квітень 2023 року - 3853,53 грн;

- за травень 2023 року - 3831,75 грн;

- за червень 2023 року - 8269,44 грн;

- за липень 2023 року - 8256,06 грн;

- за серпень 2023 року - 12340,69 грн;

- за вересень 2023 року - 3376,42 грн;

- за жовтень 2023 року - 8048,21 грн;

- за листопад 2023 року - 7872,10 грн;

- за грудень 2023 року - 12340,55 грн;

- за січень 2024 року - 4113,55 грн;

- за лютий 2024 року - 7971,17 грн;

- за березень 2024 року - 3504,67 грн.

Відповідно до розрахунку втрати частини доходів у зв`язку з порушенням їх виплати, виконаного позивачем, сума заборгованості виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради перед ним становить 28735,87 гривень (а.с. 60-62).

З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що сума компенсації становить: за квітень 2022 року - 1415,06 грн; за травень 2022 року - 1266,97 грн; за червень 2022 року - 2891,04 грн; за липень 2022 року - 2139,03 грн; за серпень 2022 року - 2030,85 грн; за вересень 2022 року - 639,35 грн; за жовтень 2022 року - 1491,57 грн; за листопад 2022 року - 1525,49 грн; за грудень 2022 року - 2180,71 грн; за січень 2023 року - 651,27 грн; за лютий 2023 року - 620,42 грн; за березень 2023 року - 1105,58 грн; за квітень 2023 року - 539,49 грн; за травень 2023 року - 513,45 грн; за червень 2023 року - 1033,68 грн; за липень 2023 року - 1089,80 грн; за серпень 2023 року - 1826,42 грн; за вересень 2023 року - 479,45 грн; за жовтень 2023 року - 1070,41 грн; за листопад 2023 року - 1007,63 грн; за грудень 2023 року - 1480,87 грн; за січень 2024 року - 473,06 грн; за лютий 2024 року - 892,77 грн; за березень 2024 року 371,50 грн.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради від 07.04.2025 № 02-25/165 у січні 2025 року було донараховано заробітну плату ОСОБА_1 згідно з рішенням суду від 18.12.2024 за період з 01.04.2022 по 31.03.2024 в сумі 206191,79 грн в тому числі одноразові премії та матеріальна допомога на вирішення соціальних потреб: за червень 2022 року - 4113,65 грн (премія до дня Конституції України); за липень 2022 року - 4113,48 грн (премія до Дня Української Державності); за серпень 2022 року - 4141,93 грн (премія до Дня Незалежності України); за жовтень 2022 року - 4086,72 грн (премія до Дня Захисника та Захисниць України); за листопад 2022 року - 4132,34 грн (премія до Дня місцевого самоврядування); за грудень 2022 року - 8206,87 грн (премія за підсумками роботи за рік); за березень 2023 року - 4104,02 грн (матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб); за червень 2023 року - 4155,89 грн(премія до дня Конституції України); за липень 2023 року - 4142,51 грн (премія до Дня Української Державності); за серпень 2023 року - 4113,64 грн (премія до Дня Незалежності України); за жовтень 2023 року - 3934,66 грн (премія до Дня Захисника та Захисниць України); за листопад 2023 року - 4020,02 грн (премія до Дня місцевого самоврядування); за грудень 2023 року - 8227,00 грн (премія за підсумками роботи за рік); за лютий 2024 року - 4106,86 грн (матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб) (а.с.66).

За розрахунком, виконаним відповідачем, сума компенсації ОСОБА_1 , якби він мав на неї право з вирахуванням грошових доходів, які мають одноразовий характер (премії, матеріальна допомога тощо), мала б становити загальний розмір 17792, 08 грн, у тому числі: за квітень 2022 року - 1415,06 грн; за травень 2022 року - 1266,97 грн; за червень 2022 року - 1784,47 грн; за липень 2022 року - 1069,52 грн; за серпень 2022 року - 1011,93 грн; за вересень 2022 року - 639,35 грн; за жовтень 2022 року - 702,84 грн; за листопад 2022 року - 761,01 грн; за грудень 2022 року - 728,10 грн; за січень 2023 року - 651,27 грн; за лютий 2023 року - 620,42 грн; за березень 2023 року - 522,81 грн; за квітень 2023 року - 539,49 грн; за травень 2023 року - 513,45 грн; за червень 2023 року - 514,19 грн; за липень 2023 року - 542,99 грн; за серпень 2023 року - 1270,60 грн; за вересень 2023 року - 479,45 грн; за жовтень 2023 року - 547,10 грн; за листопад 2023 року - 493,07 грн; за грудень 2023 року - 493,63 грн; за січень 2024 року - 473,06 грн; за лютий 2024 року - 432,80 грн; за березень 2024 року - 371,50 грн (а.с. 65 на звороті).

Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду

Законом України «Про оплату праці» передбачено:

Стаття 1. Заробітна плата

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Стаття 2. Структура заробітної плати

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Стаття 24. Строки, періодичність і місце виплати заробітної плати

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Стаття 34. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі також - Закон № 2050-III) передбачено таке:

Стаття 1. Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Стаття 3. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Стаття 4. Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Стаття 7. Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (2050-14 ) Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2001 № 159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (надалі також - Порядок № 159).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Положеннями пункту 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Верховний Суд у справі № 2а-14139/12/2670 (адміністративне провадження № К/990/31270/24 (постанова від 20.02.2025) зробив такий висновок:

«Надаючи оцінку доводам касаційної скарги щодо незаконності оскаржуваних судових рішень в частині вимог позивача про виплату компенсації за втрату доходів у зв`язку з порушенням строку виплати заробітної плати, Суд указує таке.

Мотиви касаційної скарги щодо неправильного застосування судами норм матеріального права в цій частині зводяться до твердження про відсутність у відповідача обов`язку нараховувати та виплачувати позивачу грошове забезпечення, що, на думку скаржника, виключає можливість застосування вимог Закону № 2050-III та Порядку № 159, а відповідно і компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Необхідно зазначити, що Верховний Суд вже викладав правові висновки щодо застосування норм Закону № 2050-ІІІ, зокрема у постанові від 24 січня 2025 року у справі № 380/1607/24, правовідносини у якій в частині цих позовних вимог є подібними до правовідносин у справі, що розглядається.

Ухвалюючи постанову у справі № 380/1607/24 Верховний Суд виснував, що основною умовою для виплати передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Тобто компенсація за порушення строків виплати доходу виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата, індексація тощо) особи (працівника) з вини відповідача (роботодавця) не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари і послуги.

Дія норм Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Виплата компенсації втрати частини доходів проводиться незалежно від порядку і підстав їх (доходів) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

З покликання на висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 13 січня 2020 року в справі №803/203/17, від 15 жовтня 2020 року в справі №240/11882/19, від 29 квітня 2021 року в справі №240/6583/20, від 05 липня 2022 року в справі №420/7633/20, від 29 березня 2023 року в справі №120/9475/21-а, від 10 жовтня 2024 року в справі №280/5397/19, від 18 грудня 2024 року в справі №755/15005/23, Верховний Суд у справі № 380/1607/24 виснував, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Застосовуючи цей висновок у справі № 380/1607/24, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу грошового забезпечення (заробітної плати) за заявлений у цій справі період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину належних сум, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних позивачу сум доходів.

За наведеного, Суд уважає, що суди попередніх інстанцій цілком правомірно зобов`язали відповідача сплатити позивачу компенсацію за втрату доходів у зв`язку з порушенням виплати заробітної плати за спірний період».

Також у постанові від 13.11.2018 у справі № 814/1527/17 Верховний Суд зробив висновок, відповідно до якого зміст і правової природа правовідносин щодо проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розумінні положень ст. 1-3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», окремих положень Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року N 159, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, коли виплачений цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення, є правильним.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 25.09.2020 у справі № 803/1398/17.

На підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

У цій справі спір виник у зв`язку зі неповною та несвоєчасною виплатою позивачеві ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи на посаді начальника відділу інвестиційної діяльності та житлово-комунального розвитку виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради за період з квітня 2022 року по березень 2024 року.

Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати нарахувань, здійснених на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що у вказаний період позивач мав право на отримання щомісячної доплати у розмірі, встановленому розпорядженням селищного голови від 31.12.2021 № 67 з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2024 року включно та на отримання відпускних, премій, матеріальної допомоги, лікарняних з урахуванням такої щомісячної доплати.

Такі обставини встановлені у рішенні Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.06.2024 у справі № 533/357/24, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18.12.2024, та не підлягають доказуванню у даній справі у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

З обставин цивільної справи № 533/357/24, при розгляді якої брали участь ті самі особи, встановлено, що виконавчий комітет Новогалещинської селищної ради мав обов`язок нараховувати та виплачувати позивачеві ОСОБА_1 заробітну плату з урахуванням доплати у розмірі 50 % посадового окладу та інші виплати (відпускні, премії, матеріальні допомоги, лікарняні), розмір яких залежав від нарахування та виплати цієї доплати.

Остаточний розрахунок з позивачем, на виконання рішення суду у справі № 533/357/24, відповідач провів 17.01.2025, що визнали обидві сторони.

При цьому відповідачем було нараховано та виплачено доплату за виконання особливо важливої роботи - 50 % від окладу; одноразові премії, матеріальні допомоги, відпускні, лікарняні. У загальному розмірі нарахування, на виконання рішення суду, склали 206191,79 грн, а фактичні виплати (після проведення відповідних утримань) - 165984,39 грн, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом 07.03.2025 (а.с. 41).

Спірний період стягнення компенсації, на думку позивача, охоплюється періодом з квітня 2022 року (місяця, у якому вперше відбулося порушення прав позивача) до грудня 2024 року (місяця, попереднього до місяця, у якому відбулося відновлення прав позивача та відбувся фактичний розрахунок по заробітній платі).

На думку ж, відповідача, обов`язок здійснити нарахування та виплату у нього виник тільки у грудні 2024 року після набрання законної сили рішенням суду. Зважаючи на добровільне виконання ним рішення суду протягом місця з дня набрання законної сили, обов`язок виплачувати компенсацію втрати частини доходів, на думку відповідача, у нього відсутній.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (Порядок № 159).

Суд, керуючись наведеними вище нормами законодавства та правовими позиціями Верховного Суду, вважає, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені, та не погоджується, відповідно, з тим, що у відповідача виник обов`язок нарахувати та виплатити додаткові суми заробітної плати відповідачеві тільки у грудні 2024 року.

Доводи відповідача про те, що доходи у сумі 65599,59 грн (премії до Дня Конституції, до Дня української державності, до Дня незалежності, до Дня захисника та захисниць України, до Дня місцевого самоврядування, за підсумками роботи за рік, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб) не є доходом у розумінні ст. 2 Закону № 2050-ІІІ, а мають характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані у результаті перерахунку заробітної плати позивача та відновлення прав позивача, порушених при виплаті щомісячного доходу (заробітної плати) у меншому розмірі. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та входить до структури заробітної плати як додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

За статтею 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події) як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згадані вище статті 2, 3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив у постанові від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17).

Застосовуючи норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, суд відхиляє аргументи відповідача щодо відсутності підстав для нарахування позивачу відповідної компенсації, зазначаючи, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа № 336/4675/17), від 21.06.2018 (№ 523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17).

Суд у даній справі встановив, що нарахування та виплата позивачу додаткових виплат здійснена відповідачем на підставі рішення суду.

Така сума входила до складу заробітної плати, а тому не може вважатися доходом, що має разовий характер.

Доводи відповідача, що сума 65599,59 грн має характер разового платежу, а тому ніяким чином не може бути використана в контексті ст. 2 Закону № 2050-ІІІ є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані у результаті перерахунку заробітної плати та відновлення прав позивача, порушених при виплаті заробітної плати у меншому розмірі.

Такі висновки суду відповідають Висновкам Верховного Суду у справі № 522/9778/16-а (постанова від 19 вересня 2019 року).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.04.2021 у справі № 465/322/17.

Якби відповідач не припустився порушень, що були встановлені рішенням суду у справі № 533/357/24 та які стали підставою для здійснення перерахунку доходу позивача, позивач отримував би виплати, відображені у довідці про донараховану заробітну плату (а.с. 41), у кожний відповідний розрахунковий період з квітня 2022 року по березень 2024 року включено як заробітну плату. Однак отримав належні йому виплати (заробітну плату) зі затримкою - у січні 2025 року.

Тобто, всі виплати, що здійсненні відповідачем на виконання рішення суду у справі № 533/357/24, є доходом позивача у розумінні ст. 2 Закону № 2050-ІІІ, а не разовими виплатами.

Несвоєчасне нарахування сум відбулося з вини відповідача як роботодавця.

Посилання відповідача на п. 1.6.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, суд відхиляє як безпідставні, оскільки встановлена Інструкцією необхідність відображення у фонді оплати праці того місяця, у якому були здійснені нарахування за попередній період (у тому числі у зв`язку з допущеною помилкою), не звільняє роботодавця від обов`язку компенсувати працівникові втрати доходів у результаті їх знецінення через інфляцію та несвоєчасну виплату.

Верховний Суд, зокрема у постанові від 14.04.2021 у справі № 465/322/17 виснував таке: «основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.»

У даній де справі суд установив, що на виконання рішення суду від 13.06.2024 у справі № 533/357/24 відповідачем здійснено перерахунок заробітної плати позивача за період з 01.04.2022 по 31.03.2024 включно та 17.01.2025 виплачено недоплачену суму доходу.

Отже, несвоєчасне нарахування сум доходу позивача відбулося у зв`язку з неправомірним нарахуванням позивачеві доходу (надбавки, відпускних, премій, матеріальних допомог) відповідачем у меншому розмірі, що встановлено судовим рішенням, тобто з вини відповідача, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплат.

Доводи відповідача, що нараховані ним позивачу, на виконання рішення суду, кошти були виплачені своєчасно, є безпідставними, оскільки компенсація, передбачена Законом № 2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої заробітної плати), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку заробітної плати та відновлення прав позивача, порушених при виплаті заробітної плати у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні ст. 2 Закону №2050-ІІІ.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 159/1615/17, від 29.04.2020 у справі № 420/2093/16-а, від 16.12.2020 у справі № 521/21718/16-а, від 23.12.2020 у справі № 640/7975/15-а; від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19.

Щодо визначення позивачем конкретного розміру компенсації, то суд, перевіривши розрахунок позивача арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Сума компенсації нарахована позивачем правильно з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін.

Отже суд висновує, що позовні вимоги є законними, підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На думку суду найбільш ефективним способом захисту прав позивача у даному випадку була б вимога стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у заявленому розмірі, а не встановлення обов`язку здійснити компенсацію.

Однак, ураховуючи принцип диспозитивності, закріплений у ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи у межах заявлених особою вимог, зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту, суд уважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у сумі 28735 гривень 87 коп. Необхідність посилання у резолютивній частині рішення на норми права, на підставі яких здійснюється компенсація, відсутня, оскільки такі норми права наведені у мотивувальній частині рішення.

Розподіл судових витрат

Згідно зі частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору у сумі 1211,20 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Такий порядок розподілу судових витрат відповідає позиції Верховного суду у цивільній справі № 757/55435/18 (постанова від 10.01.2024), де Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивач у частині вирішення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі …

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати - задовольнити повністю.

Зобов`язати виконавчий комітет Новогалещинської селищної ради здійснити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у сумі 28735 гривень 87 копійок.

Стягнути з Новогалещинської селищної ради на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку на апеляційне оскарження на нього не буде подано апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; тел.: НОМЕР_2 ).

Відповідач: виконавчий комітет Новогалещинської селищної ради (адреса місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 95, селище Нова Галещина, Кременчуцький район, Полтавська область, 39140; ідентифікаційний код юридичної особи: 05384784; електронна пошта: ; тел.: ).

Представник відповідача: адвокат Гольдінова Олена Василівна (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд. 65, офіс 2, м. Кременчук, Кременчуцький район, Полтавська область, 39600; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; тел.: НОМЕР_3 ).

Повне рішення суду складено та підписано суддею 11.06.2025 без проголошення.

Суддя В.П. Козир