Справа № 953/3209/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючої судді- Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання- Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче Підприємство «Хартрон-Експрес ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -
Однак, Відповідач не виконала своє зобов`язання за Договором № 37 та не повернула позичені грошові кошти у розмірі 64 000 грн. до теперішнього часу. Отже, Відповідач прострочила виконання вищенаведеного зобов`язання, у зв`язку з чим позивачем нараховано 199,89 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду з даним позовом, оскільки відповідачкою порушуються права Товариства.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 справу передано для розгляду головуючій судді С.М. Лисиченко.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою відкрито, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання, призначене на 03.06.2025, не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат Кутовой Г.І. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно частини 4 статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
11 червня 2024 року між Науково-виробничим підприємством «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю), (надалі «Сторона 1»), в особі генерального директора Бушуєва В.В., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , провідним бухгалтером Науково-виробничим підприємством «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю), (далі «Сторона 2»), з іншої сторони, що разом іменуються «Сторони», уклали Договір №37 про надання безвідсоткової позики (позички), за умовами якого сторони погодили, що «Сторона - 1», будучи позикодавцем, зобов`язується надати «Стороні - 2», яка є позичальником, безвідсоткову позику (позичку), на суму 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.), а «Сторона-2» зобов`язується погашати «Стороні -1» цю суму у строки, зазначені у погодженому Сторонами Графіці погашення заборгованості (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору.
Пунктом 2 Договору Сторони погодили наступне: «Сторона - 1» зобов`язується видати безвідсоткову позику (позичку) «Стороні -2» протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладання Договору, а «Сторона -2» зобов`язується повернути цю позику (позичку) в обумовлений цим Договором строк. Позика (позичка) видається, на підставі письмової заяви «Сторони 2» шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку підприємства («Сторони -1») на банківський рахунок «Сторони -2». Строк надання позики (позички) «Стороні-2» становить 36 (тридцять шість) місяців з моменту підписання цього Договору. «Сторона -2» здійснює погашення безвідсоткової позики (позички) за поточний місяць згідно з Графіком погашення заборгованості (Додаток № 1), не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за поточним, шляхом утримання щомісячного платежу із заробітної плати «Сторони-2». «Сторона -2» має право у будь-який час, повністю або у більшому обсязі від щомісячних платежів, погашати позику (позичку). У разі порушення «Стороною - 1» строку видачі безвідсоткової позики (позички) строки й погашення мають бути переглянуті на користь «Сторони -2».
Відповідно до умов пункту 3 Договору, у разі прострочення погашення щомісячної заборгованості «Стороною -2», вона зобов`язана сплатити на користь «Сторони -1» пеню в розмірі 0,1% від суми цієї заборгованості за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. У разі розірвання трудового договору між Сторонами з будь-якої причини «Сторона - 2» зобов`язується погасити залишок заборгованості за 5 (п`ять) календарних днів до моменту розірвання трудового договору. У разі несвоєчасного повернення безвідсоткової позики (позички) та іншого порушення умов цього Договору винна Сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України.
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання «Стороною 2» своїх зобов`язань (відшкодування грошових коштів «Стороні -1»). Умови цього Договору можуть бути змінені за взаємною згодою Сторін з обов`язковим оформленням письмового документа. Жодна зі Сторін не має права передавати свої права за цим Договором третій Стороні без письмової згоди другої Сторони. Цей Договір складено в 2-х примірниках, російською мовою, по одному примірнику для кожної зі Сторін. У випадках, що не передбачені цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством України (п.4 Договору).
Додатком №1 до Договору №37 від 11.06.2024 є Графік погашення заборгованості, який підписано Сторонами, та яким погоджено графік погашення ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 100000,00 гривень за Договором позички №37 від 11.06.2024.
Науково-виробниче підприємство «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 100000,00 гривень згідно договору займу №37 від 11.06.2024, що підтверджується платіжною інструкцією №67 від 11.06.2024.
25.10.2024, 31.10.2024, 05.11.2024, 08.11.2024, 15.11.2024, 22.11.2024, 29.11.2024, 06.12.2024, 11.12.2024, 19.12.2024, 25.12.2024, 31.12.2024, 13.01.2025, 24.01.2025, 31.01.2025, 05.02.2025, 11.02.2025, 17.02.2025, 18.02.2025 начальником відділу управління персоналом Науково-виробничого підприємства «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) Жуковою О.В. в присутності працівників НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (ТОВ) складено акти про відсутність на робочому місці, згідно з даними яких провідний бухгалтер НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (ТОВ) ОСОБА_1 з 21.10.2024 не з`являлась на робочому місці в м.Кременчук та м.Харків згідно з графіком без поважних причин та попередження про відсутність.
Також, начальником відділу управління персоналом Науково-виробничого підприємства «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) Жуковою О.В., складено доповідні записки від 21.10.2024 №80-43/10, від 17.02.2025 №80-43/04 на ім`я генерального директора НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (ТОВ) про факти відсутності ОСОБА_1 на робочому місці.
Згідно з даними наказу від 25.02.2025 №26-К/тр генерального директора НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (ТОВ) Бушуєва В.В. Про звільнення ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , відсутня на роботі та неможливо отримати інформацію про причини її відсутності з 21 жовтня 2024 р. по 21 лютого 2025 р., звільнити ОСОБА_1 , провідного бухгалтера бухгалтерії, 03.03.2025 через відсутність на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль, пункт 8-3 частини 1 статті 36 КЗпП України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами частини 1 статті 14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надано, зокрема, договір позики, умови якого є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Крім того, частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Тобто, відповідно до положень статей 1046-1047 ЦК України підтвердженням факту передачі грошей є, зокрема, розписка або інший документ і в такій ситуації не обов`язково укладати окремий договір позики або нотаріально посвідчувати підпис боржника.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).
В межах розгляду справи судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачкою, що на виконання умов Договору про надання безвідсоткової позики (позички) №37 від 11.06.2024 Науково-виробниче підприємство «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 100000,00 гривень, які відповідачка зобов`язалася повернути до червня 2027 року, а у разі розірвання трудового договору між Сторонами з будь-якої причини ОСОБА_1 зобов`язана погасити залишок заборгованості за 5 (п`ять) календарних днів до моменту розірвання трудового договору.
Як було встановлено в ході розгляду справи, листом від 24.02.2025 ОСОБА_1 було попереджено про звільнення з підприємства ТОВ «НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» на підставі п. 8-3 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України з 03.03.2025 року та запропоновано з`явитися на підприємство задля погашення залишку заборгованості.
Станом на 24.02.2025 сума заборгованості за Договором № 37 складає 85 000 грн. Строк погашення залишку заборгованості відповідно до п. 3.2. Договору № 37 настав 26 лютого 2025 року.
03 березня 2025 року згідно з Наказом № 26-К/тр від 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 було звільнено. Разом з тим, згідно з Наказом № 16 при нарахуванні остаточного розрахунку утримано, у рахунок погашення заборгованості за Договором № 37, 21 000 грн.
Таким чином, станом на 04 квітня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість за Договором № 37 у сумі 64 000 грн.
Доказів повернення позики відповідачкою ані в установлені Договором строки, ані станом на дату розгляду справи, матеріали справи не містять.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче Підприємство «Хартрон-Експрес ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче Підприємство «Хартрон-Експрес ЛТД» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя С.М. Лисиченко