Справа № 155/863/25 Провадження №22-з/802/60/25 Головуючий у 1 інстанції: Санакоєв Д. Т.
Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 червня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Осіпука В. В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Здрилюк Оксани Ігорівни у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова Компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Державний реєстратор Володимир-Волинської міської ради Диньковський Максим Михайлович, Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 29 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 29 травня 2025 року постановлено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова Компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Державний реєстратор Володимир-Волинської міської ради Диньковський Максим Михайлович, Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Вважаючи вказану ухвалу суду першої інстанції незаконною, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Волинського апеляційного суду від 04 червня 2025 року була залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 356 Цивільного процесуального кодексу України.

06 червня 2025 через систему «Електронний суд», що надійшла до апеляційного суду 09 червня 2025 року, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Волинського апеляційного суду Здрилюк О. І., яку обґрунтував тим, що існують обставини, які можуть свідчити про заінтересованість зазначеної вище судді у результаті розгляду справи, оскільки вказаним суддею-доповідачем порушено норми цивільного процесуального закону, а саме залишено подану ним апеляційну скаргу без руху з підстав несплати судового збору, що є порушення вимог Законів України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів», так як його довіритель є звільненим від сплати судового збору, як споживач, що підтверджується висновком викладеним у постанов Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 761/46977/18.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 10 червня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Здрилюк О. І. передано для вирішення, в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України

Зазначена заява про відвід судді Волинського апеляційного суду Здрилюк О. І. не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58). 53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).».

У п.32 рішення у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» від 15 липня 2010 року зазначено, що навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п.26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п.45.

Перевіривши доводи представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2., суд дійшов висновку, що вказані ним підстави відводу фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді Здрилюк О. І. у цій справі, що в силу положень ч. 4 ст.36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді. Жодних доводів чи обставин, які б вказували на те, що суддя Здрилюк О. І. на стадії відкриття апеляційного провадження як судді-доповідач не забезпечила відсутність сумнівів у її безсторонності, заявником не наведено і таких обстави із матеріалів справи не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст. 36, 37, 38 ЦПК України, для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Здрилюк О. І., а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 40, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Здрилюк Оксани Ігорівни в даній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя