Справа № 930/145/24
Провадження №2-др/930/6/25
У Х В А Л А
23.05.2025 року м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Войницької Т.Є.
за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Віхра» - адвоката Путіліна Євгена Вікторовича про компенсацію судових витрат,
У провадженні судді Немирівського районного суду Вінницької області Войницької Т.Є. перебувала цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Катрича Павлв Степановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віхра», ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та визнання договору купівлі-продажу права оренди недійсним.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08.05.2025 задоволено заяву представника позивача адвоката Катрича П.С. та провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору.
12.05.2025 представник відповідача ТОВ «Віхра» - адвокат Путілін Є.В., звернувся до суду з заявою щодо компенсації ТОВ «Віхра» здійснених судових витрат на оплату правничої допомоги, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, а саме стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Віхра» судові витрати у розмірі 6250 гривень.
У вказаній заяві представник відповідача зазначає, що необґрунтованість дій позивача полягає в тому, що він, знаючи про розгляд справи в суді за його позовною заявою, відчужив земельну ділянку іншій особі, тим самим вчинив дії щодо ухилення від прийняття рішення по даній справі судом. В свою чергу відповідач, уклавши договір на правничу допомогу, поніс витрати, які підлягають компенсації.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Суд, вважає за доцільне розглянути заяву стягнення витрат на правничу допомогу без участі сторін.
Згідно із ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та заяви, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Тобто ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає вичерпний перелік судових рішень, на підставі яких здійснюється розподіл судових витрат.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відтак, в порядку визначеному ч. 5 ст.142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до пункту 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим Конституцією Українита є безумовним доступом до правосуддя, незалежно від обґрунтованості позову.
Також, подання представником позивача заяви про закриття провадження у справі не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Суд може вирішити питання про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, якщо відповідач таку вимогу заявив і навів доводи щодо необґрунтованих дій позивача, які спричинили такі витрати. Необхідність понесення витрат має бути у причинному зв`язку із необгрунтованими діями позивача, внаслідок яких вони настали.
Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Необгрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Під зловживанням процесуальними правами розуміється особлива форма цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу виникли у відповідача не внаслідок необгрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, представництво адвокатом його інтересів у суді.
За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, судом не встановлено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача, з огляду на що, суд не вбачає підстав для компенсації здійснених відповідачем ТОВ «Віхра» витрат, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Путіліна Є.В. про компенсацію судових витрат, слід відмовити.
Керуючись ст. ст.133,141,142, 260,261,352 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Віхра» - адвоката Путіліна Євгена Вікторовича про компенсацію судових витрат - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Т.Є. Войницька