У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/30256/14-ц

провадження № 6/755/349/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Прокопчук Н.А.,

розглянувши в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

УСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представник заявника та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Заява містить клопотання представника АТ «Сенс Банк про розгляд заяви за його відсутності.

Представником заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до суду подано письмові заперечення на заяву, вказуючи на її необґрунтованість та безпідставність, а також на відсутність поважних причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини третьої ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши матеріли справи, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року по цивільній справі 755/30256/14-ц видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Мороз О.А. від 26 вересня 2014 року по справі № 1518/14 про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 994 988,62 грн., третейського збору в сумі 10 340,89 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня

2016 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2014 року у справі № 1518/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково. Скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року. Постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2014 року у справі № 1518/14 у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2014 року у справі № 1518/14 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року в частині вимог ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано та постановлено в цій частині нову ухвалу. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2014 року у справі № 1518/14 відмовлено. У решті ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року залишено без змін.

13.06.2018 року постановою Верховного Суду у справі № 755/4608/16-ц ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року в частині вимог ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано. Залишено в силі в цій частині ухвалу Апеляційного суду міста Києва від18 січня 2017 року.

31.10.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/30256/14-ц заяву ОСОБА_1 , стягував - АТ «Укрсоцбанк», заінтересовані особи: АТ «Альфа-Банк», ОСОБА_2 , Вознесенський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишено без задоволення.

Згідно Листа Лівобережного відділу ВДВС у м. Запоріжжі вфід 02.06.2025 року № 60953/7-29.24-35, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/30256/14 від 02.12.2024 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 994 988,62 грн. 02.12.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2016 року поспаві № 755/4608/16-ц скасований виконавчий документ виданий Дніпровським районним судом м. Києва. Оригінал виконавчого листа направлений до органу, який його видав. Матеріали виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 наразі знищенот за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

З моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника, Банк-правонаступник набуває усіх прав і обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу банку, що приєднався до нього, у зв`язку з чим Банк, що приєднується, вважається юридичною особою, у якої відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів

10.09.2019 року рішенням загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

15.10.2019 року Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному актів, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт.

Рішенням позачергових зборів Загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12.08.2022 року (протокол № 2/2022 від 18.08.2022 року) змінено найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Таким чином заявником проведено реорганізацію Банку шляхом зміни найменування, що не впливає на обсяг прав та обов`язків Банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора АТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Сенс Банк» за зобов`язанням боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у зв`язку із доведенням факту правонаступництва внаслідок реорганізації всіх прав та обов`язків попереднього кредитора, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Видача дубліката виконавчого листа за ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII року не передбачена, однак відповідно до пункту 4 частини 17 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18), у постанові Верховного Суду від 21 січня 2022 року у справі №756/13832/20.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 755/30256/14-ц на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014року стягувачем АТ «Сенс Банк» пропущено з поважних причин, що не залежали від волі стягувача, з огляду на велику кількість ініційованих стронами у справі судових процесів та їх тривалий розгляд, що є поважною причиною пропуску строку для повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа задля забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за наслідками втрати оригіналу виконавчого листа відсутня можливість примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і громадян, та підлягає виконанню на всій території України, з урахуванням законного інтересу стягувача щодо фактичного відновлення порушеного права, - наявні підстави для задоволення подання-заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 433, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, - задовольнити.

Замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на стягувача Акціонерне товариство «Сенс Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ідентифікаційний ) щодо примусового виконання на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року по цивільній справі 755/30256/14-ц виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Мороз О.А. від 26 вересня 2014 року по справі № 1518/14 про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 994 988,62 грн., третейського збору в сумі 10 340,89 грн.

Поновити Акціонерному товариству «Сенс Банк» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 755/30256/14-ц від 24.12.2014 року.

Видати дублікат виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/30256/14-ц від 24.12.2014 року на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Мороз О.А. від 26 вересня 2014 року по справі № 1518/14 про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 994 988,62 грн., третейського збору в сумі 10 340,89 грн. - відносно боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10 червня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган