Справа № 634/124/25
Провадження № 2/634/99/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Зимовського О.С.,
за участю секретаря Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
05 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») звернулося до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.02.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №4377445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у сумі 8000 грн., строком на 360 днів: з 11.02.2024 року по 05.02.2025 року.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним Договором виконало, надало кредит в сумі 8000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів виконала не в повній мірі, внаслідок чого утворилася заборгованість.
25.10.2024 року між первісним кредитом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №25/10/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договір №4377445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.02.2024 року.
Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».

На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором №4377445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.02.2024 року у розмірі 72397,71 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 7999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 45597,72 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 94 календарних днів 18800 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.02.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також зазначеною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, у судове засідання не з`явилася. Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою направлялися судові повістки, але вони повернулася до суду з відміткою поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 04.06.2025 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

За положеннями ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

За ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі:

1) у паперовому вигляді;

2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»;

3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;

4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Закон України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст.3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону №675-VIII).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону №675-VIII).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №675-VIII моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що 11.02.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було укладено електронний Договір № 3477445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надало Клієнту (відповідачу) грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, у сумі 8000 грн, а Клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, передбачені Договором (п.1.2. Договору).

Згідно п.1.3. Договору строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, дата повернення кредиту та сплата процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п.1.4. Договору тип процентної ставки фіксований. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього Договору (п.1.4.1. Договору); знижена процентна ставка становить 0,63 % в день та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 11.03.2024 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою (пункт 1.4.2. Договору).

Зазначений договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», затверджених наказом №101-ОД від 20 листопада 2023 року та розміщених на їх сайті: www.credit7.ua.

Пунктом 9.7.1. Договору визначено, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатка Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «Credit7» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на сторінці Товариства для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом Одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Клієнта на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. На підписаний Сторонами Договір уповноваженим працівником Товариства накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу.

Підписання договору було здійснено одноразовим ідентифікатором «79171», у відповідності до вимог ч.ч.6 та 8 ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача ОСОБА_1 відбулось через платіжну систему на підставі укладеного Договору про переказ коштів РК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ.

За інформацією в листі ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення", відповідно до зазначеного договору № 4377445 від 11.02.2024 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 8000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 .

З отриманої судом довідки АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 10.03.2025 року на ім`я ОСОБА_1 в Банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ), на яку 11.02.2024р. здійснено переказ коштів на суму 8 000,00 UAH, Інформація про платника: IPAY_CREDIT_VISA1, Visa Direct.

Із наданого позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» розрахунку заборгованості за Договором №4377445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.02.2024 року, первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 25.10.2024 року вбачається, що за період з 11.02.2024 року по 25.10.2024 року ОСОБА_1 платежів за кредитним договором не здійснювала, окрім як 11.03.2024 року в сумі 0,01 грн., тому розмір загальної заборгованість становить 57597,71 грн., з яких: 7999,99 грн. заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 45597,72 грн. заборгованість за процентами та 4000 грн. штрафні санкції.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернула.

Аналогічні висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», викладені у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

25.10.2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №25/10/2024, за умовами якого з урахуванням Витягу з реєстру боржників позивач набув належних ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» прав вимоги заборгованості за Договором №4377445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.02.2024 року в розмірі кредитної заборгованості в загальній сумі 57597,71 грн.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».

Отже, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до укладеного Договору факторингу №25/10/2024 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі 57597,71 грн., з яких: 7999,99 грн. заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 45597,72 грн. заборгованість за процентами та 4000 грн. штрафні санкції.

Враховуючи те, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором, а відповідач прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, однак в порушення умов цього кредитного договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому права кредитора порушені та підлягають захисту.

Відповідно до п.3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

За пунктом 3.2 Договору, до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Строк кредитування передбачено сторонами 360 днів (пункт 1.3. Договору).

Договір вважається укладеним з момент його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразового ідентифікатора (п.9.7. Договору). Відповідно до договору ОСОБА_1 підписала договір про надання споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором 11.02.2024 року о 11:12:47.

Отже строк кредитування триває з 11.02.2024 року по 05.02.2025 року.

З розрахунку заборгованості позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором №4377445 про надання споживчого кредиту від 11.2024 року вбачається, що позивачем за період з 26.10.2024 року по 27.01.2025 року нараховано проценти за користування грошовими коштами в сумі 18800 грн.

Таким чином встановлено, що проценти нараховані первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в межах строку кредиту саме на дату передачі прав вимоги, а позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за процентами нарахована вже після передачі прав вимоги до позичальника, проте в межах строку дії договору, що відповідає умовам Договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ч.1 ст.612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором №4377445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.02.2024 року у розмірі 76397,71 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) 7999,99 грн., заборгованості за відсоткам (нарахованими первісним кредитором) 45597,72 грн., та заборгованості за відсотками (нарахованими позивачем) 18800,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 4000 грн., суд зазначає, що позивач не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача, що є його правом, тому суд не вирішує питання щодо стягнення цієї суми з відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

В силу вимог п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 гривень сплаченого судового збору.

Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, з-поміж іншого належать витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір №10/12-2024 від 10.12.2024 року про надання правової допомоги адвокатом Городніщевою Є.О., заявку №6482 від 31.12.2024 року на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, акт № 6482 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року та рахунок на плату №6482/01-2025 від 27.01.2025 року, що підтверджує факт надання правничої (правової) допомоги, з яких убачається, що вартість наданих адвокатом послуг зі збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складення позовної заяви та подання її до суду, представництво інтересів клієнта в суді становить 10000 гривень.

Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги.

Водночас процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

За висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду усправі №922/445/19 (постанова від 03.10.2018 р.) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивної та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020 р.) Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

У розглядувані справі відповідач жодних заперечень щодо заяви про відшкодування судових витрат та доказів не співмірності заявлених позивачкою витрат на правову допомогу або завищення їх розміру суду не надав.

Тож підстави для зменшення зазначених витрат з мотивів їх не співмірності відсутні. Разом з тим з огляду на істотну складність справи, тривалість судового провадження, обсяг виконаної представником позивача роботи зі збирання доказів, обстоювання позиції позивачки, зважаючи на суттєвість захищеного права, заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу відповідає критерію реальності (дійсності та необхідності) наданих адвокатом у цій справі правових послуг.

З огляду на відсутність заперечень відповідача щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу позивача із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з урахуванням обсягу фактично виконаної адвокатом роботи із представництва позивача в суді, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у заявленій позивачем сумі.

Керуючись ст. ст.13, 259, 263-265, 279, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. №15, офіс118/2 ) в рахунок відшкодування заборгованості за Договором №4377445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.02.2024 року у розмірі 72397 грн. 71 коп. (сімдесят дві тисячі триста дев`яносто сім гривень 71 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. №15, офіс118/2 ) судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу, у розмірі 10000 грн та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2422 грн 40 коп., а разом 12422 грн. 40 коп. (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Сахновщинським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: