Справа № 550/364/25
Провадження № 2/550/224/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Чутове за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») (далі також позивач) звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі також первісний кредитор) та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 579494106 (далі також Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора..

Право вимоги за вказаним Кредитним договором на підставі ряду договорів факторингу перейшло до позивача.

Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу фінансовий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2 000,00 грн. до 50 000,00 грн. строком на 5 років, базова процентна ставка 2,0% в день або 730% річних, дисконтна процентна ставка 0,99% в день, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Позивач зазначає, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановленого договором ліміту.

Відповідач же свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, кредит не повернув, проценти за користування ним у повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 17 571,01 грн., що складається із 8 559,53 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9 011,48 грн. заборгованості за відсотками, та судові витрати.

Ухвалою судді Хоменка Д.Є. від 27.03.2025 було відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Хоменка Д.Є. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу передано для розгляду судді Литвин В.В.

Ухвалою судді Литвин В.В. від 02.05.2025 справу прийнято до свого провадження, постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином (а.с. 76).

Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили.

З урахуванням наведеного,розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 ст. 263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доказування та надання доказів, а саме, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 24.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (ЄДРПОУ 38569246) та відповідачем підписано договір кредитної лінії № 579494106. Договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Згідно з умовами вказаного Кредитного договору кредит надається позивальнику у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2 000,00 грн. до 50 000,00 грн. строком на 5 років, базова процентна ставка 2,0% в день або 730% річних, дисконтна процентна ставка 0,99% в день (а.с.8-11).

Як вбачається з положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, даний Кредитний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.

28.11.2018 між первісним кредитором і Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» () укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого з урахуванням додаткових угод № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 до нього Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 279 від 09.04.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 579494106 (а.с. 40-42).

02.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» і позивачем укладено договір факторингу № 02/0524, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги № 1 від 02.05.2024, у тому числі право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 579494106 (а.с. 51-52).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 та ч. 1 ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Всупереч наведеному, матеріали справи не містять доказів перерахування первісним кредитором сум кредитних коштів відповідачу.

До матеріалів справи позивачем не додано будь-яких доказів на підтвердження перерахування кредиту в сумі 8 559,53 грн, що заявлена позивачем до стягнення, на банківський рахунок відповідача, а також не надано ні боргової розписки, ані банківської виписки по рахунку відповідача, ні будь-якого іншого документа, оформленого відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який підтверджував би здійснення первісним кредитором господарської операції з надання кредиту відповідачу.

Суд зауважує, що будь-яких посилань на такі докази не містить і позовна заява. В позовній заяві не зазначено про неможливість позивачем подати такі докази та не заявлено клопотання про витребування їх у інших осіб.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач додав до позовної заяви договір кредитної лінії № 579494106 від 24.09.2021, договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 до нього, витяг з реєстру прав вимоги № 279 від 09.04.2024 до договору факторингу № 28/1118-01, договір факторингу № 02/0524 від 02.05.2024, реєстр прав вимоги № 1 від 02.05.2024 до договору факторингу № 02/0524 від 02.05.2024, розрахунок заборгованості до кредитного договору № 449 від 17.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та розрахунок заборгованості до кредитного договору № 449 від 17.09.2021 ТОВ «Таліон плюс».

Доказів перерахування (передання) грошей первісним кредитором відповідачу суду не надано.

Отже, позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними згідно з умовами Кредитного договору.

Відповідно, право вимоги щодо заявлених до стягнення з відповідача сум у позові не перейшло до позивача і за договором факторингу.

За таких обставин в позові належить відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 514, 517, 519, 525, 526, 1046, 1047, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя В.В. Литвин