справа № 381/5598/24
провадження № 2/362/1439/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у місті Василькові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Суд установив:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг»(далі позивач, ТДВ «СГ «Оберіг») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 28 713,53 грн., з яких сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 23 800,00 грн.; інфляційні втрати в розмірі 1 235,58 грн.; пеня в розмірі 3 303,39 грн.; 3 % річних в розмірі 374,56 грн.

Ухвалою від 16 січня 2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2021 року на а/д Глеваха - Обухів сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки "Ореl" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки "Skoda" д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року по справі № 362/6213/21 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, судом встановлено, що ДТП сталося внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу - відповідач, керуючи транспортним засобом "Ореl" д.н.з. НОМЕР_3 , допустив технічну несправність, що призвело до відриву колеса, яке в подальшому спричинило механічні пошкодження транспортному засобу "Skoda" д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався назустріч.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Skoda" д.н.з. НОМЕР_5 з урахуванням зносу, без урахування ПДВ, складає 30 638,49 грн.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 21 грудня 2021 року ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 23 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23 грудня 2021 року.

Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування, позивач вважає, що має право на компенсацію виплаченого страхового відшкодування у розмірі 23 800,00 грн.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.

В силу пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-ІV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Із положень статті 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Як передбачено пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону № 1961-ІV).

Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.

Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону №1961-ІV, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Однією з підстав настання регресної відповідальності завдавача шкоди є визначення дорожньо-транспортної пригоди в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача через невідповідності технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу, що спричинив ДТП, була забезпечена ТДВ «СГ «Оберіг».

За таких обставин суд приходить висновку про те, що ТДВ «СГ «Оберіг» має право регресної вимоги про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до відповідача, як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат суд виходить з такого.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, тоді як інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За відсутності заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу з боку відповідача суд доходить висновку про необхідність їх стягнення у заявленому позивачем обсязі.

Отже, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме суму сплаченого судового збору 2 422,40 грн. (з урахуванням понижуючого коефіцієнту) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300,00 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу-задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг»(ідентифікаційний код 39433769) суму сплаченого відшкодування в розмірі 28 713 (двадцять вісім тисяч сімсот тринадцять) грн. 53 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» (ідентифікаційний код 39433769) 9 722 (дев`ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення: 10 червня 2025 року.

Суддя О.В.Попович