Справа №470/565/24
Провадження № 22-ц/812/1019/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М.,Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Носіковим Є.І.,

за участі представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

колгоспу «Прометей»

на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2025 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Орловою С.Ф., дата складання повного тексту не вказана, у цивільній справі за заявою колгоспу "Прометей" про відстрочення виконання рішення суду від 08 листопада 2024 року у цивільній справі № 470/565/24, провадження № 2/470/156/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до колгоспу "Прометей" про розірвання договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2025 року колгосп «Прометей» звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву вказували, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2024 року по справі №470/565/24, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 січня 2025 року залишено без змін, задоволено позов ОСОБА_3 до колгоспу «Прометей» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Визнано припиненим право колгоспу «Прометей» користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6300 га власником якої є ОСОБА_3 ; зобов`язано колгосп «Прометей» повернути власнику земельну ділянку.

На підставі рішення суду першої інстанції Березнегуватським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист.

04 березня 2025 року Першим відділом ДВС у Баштанському районі Миколаївської області відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа виданого Березнегуватським районним судом щодо виконання рішення суду від 08 листопада 2024 року.

Вважають, що наявні об`єктивні обставини, які унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду, оскільки земельна ділянка належна ОСОБА_3 засіяна озимою пшеницею.

Посилаючись на те, що вони не мають на меті уникнення виконання рішення суду, однак хочуть зібрати врожай, привести земельну ділянку у первинний стан, щоб уникнути майбутніх спорів з позивачем за врожай, та про відшкодування збитків у разі зібрання ним врожаю відповідача, просили суд відстрочити виконання рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області по справі № 470/565/24 від 08 листопада 2024 року за позовом ОСОБА_3 до колгоспу «Прометей» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення власнику ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6300 га кадастровий номер :02:000:0094, на три місяці, до 01 липня 2025 року включно.

Також зазначали, що на даний час в України виникла надзвичайна подія, яка робить не можливим для відповідача виконання рішення суду, а саме, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території останньої з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Війна принесла збитків більше 200 млн.грн. Господарство не отримало від держави жодної копійки. Господарство закупило самостійно три міношукачі та самостійно розмінувало земельні ділянки.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2025 року у задоволенні заяви колгоспу «Прометей» про відстрочення виконання рішення суду від 08 листопада 2024 року у цивільній справі №470/565/24, провадження № 2/470/156/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до колгоспу «Прометей» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовлено.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції вказував, що складне фінансове становище боржника не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Введення та продовження строку воєнного стану в Україні також не свідчить ні про наявність виняткових обставин, ні про поважність причин невиконання рішення суду. Крім цього судом встановлено, що заявник здійснює господарську діяльність та отримує регулярний дохід навіть в умовах воєнного стану. Разом з тим, заявником визнається, що фактично з 2019 року він не сплачував позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою, чим позбавив його, як власника земельної ділянки, права користуватися та розпоряджатися належним йому майном у обсязі визначеному чинним законодавством та отримувати дохід від користування нерухомим майном іншою особою.

Із рішення суду убачається, що з позовною заявою про визнання припиненим права оренди і повернення земельної ділянки позивач звернувся 01 липня 2024 року, тобто до початку сільськогосподарських робіт у 2024-2025 роках. Договір оренди на підставі якого відповідач користувався земельною ділянкою позивача сплив 05 грудня 2023 року, на новий строк договір оренди земельної ділянки між сторонами не укладався, тобто відповідач проводив обробіток земельної ділянки виключно на власний розсуд не отримавши згоди на це власника, що свідчить про те, що колгосп «Прометей» використовував земельну ділянку ОСОБА_3 без належних на те правових підстав, а тому подальше зволікання з невиконанням рішення суду призводить до безпідставного порушення прав позивача як на справедливий судовий розгляд, так і мирне володіння майном. При цьому таке порушення за обставин встановлених у цій справі та поведінки відповідача набуває свавільного характеру.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції виснував, що відповідач не навів виняткових та обґрунтованих підстав для відстрочення виконання рішення суду в частині зобов`язання повернути земельну ділянку.

В апеляційній скарзі колгосп «Прометей» вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосування норм матеріального та процесуального права, а тому просили про її скасування та прийняти нове судове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі.

Вказують, що судом першої інстанції під час розгляду заяви про відстрочення виконання рішення не враховано об`єктивні обставини, які унеможливлюють виконання відповідачем рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2024 року по справі № 470/565/24.

Так, звертають увагу, що станом на 06 березня 2025 рік земельна ділянка площею 6,6300 га кадастровий номер :02:000:0094, що розташована на території Білокриницької сільської ради Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області є засіяною озиминою пшеницею.

Звертають увагу суду, що не існує проблеми у поверненні земельної ділянки, про те лишається не вирішена доля врожаю, оскільки повернувши земельну ділянку позивачу, він буде позбавлений можливості обробляти та засіювати її, так як вона вже засіяна відповідною культурою, яка належить відповідачу. Більш того, не надання відстрочення виконання рішення суду призведе до нового спору, буде подана заява про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії стосовно врожаю, предметом позовних вимог стане стягнення із позивача коштів за зібраний чи зіпсований ним врожай відповідача, стягнення понесених збитків і витрат, а розгляд справи може відбуватися рік та більше, що фактично позбавить позивача можливості користуватися даною земельною ділянкою, здавати її в оренду.

На їх думку, суд має та повинен здійснити заходи, які на дадуть можливість уникнути майбутніх спорів та суперечок між сторонами, а не робити все, щоб особи продовжували судові тяжби.

Також зазначають, що колгосп «Прометей» гарантує ОСОБА_3 сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою за 2025 рік площею 6,6300 га кадастровий номер :02:000:0094 за умовами договору оренди землі, сплатити всі податки.

Звертають увагу, що на даний час в України виникла надзвичайна подія, яка робить не можливим для відповідача виконання рішення суду, а саме, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території останньої з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Війна принесла збитків більше 200 млн.грн. Господарство не отримало від держави жодної копійки. Господарство закупило самостійно три міношукачі та самостійно розмінувало.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Стефурак Є.С., просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

До суду апеляційної інстанції від представника колгоспу «Прометей» - адвоката Приземного С.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з об`єктивними причинами та обставинами такими, що не залежить від його волі, а саме погіршенням його здоров`я ввечері 09 червня 2025 року, оскільки він бажає прийняти участь у судовому засіданні та надати пояснення. Також клопотання про відкладення розгляду справи з врахуванням стану здоров`я адвоката Приземного С.С. направив і голова колгоспу «Прометей».

Розглянувши означені клопотання судова колегія залишає їх без задоволення, оскільки адвокатом Приземним С.С. не надано доказів щодо погіршення стану здоров`я та перебування на лікарняному.

Окрім того, нез`явлення у судове засідання представників відповідача, враховуючи доведення ними позиції безпосередньо у апеляційній скарзі, а також достатність матеріалів справи необхідних для здійснення апеляційного перегляду, не перешкоджає розгляду справи по суті за їх відсутності.

Позивач Лісянський Ю.В., перший відділ ДВС у Баштанському районі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до увагу вищевикладене, неявка у судове засідання позивача, відповідача та його представника, представника відділу ДВС в силу приписів частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, представників позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2024 року по справі №470/565/24, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 січня 2025 року залишено без змін, визнано припиненим право колгоспу «Прометей» користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6300 га власником якої є ОСОБА_3 ; зобов`язано колгосп «Прометей» повернути власнику земельну ділянку.

На підставі рішення суду першої інстанції Березнегуватським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист.

04 березня 2025 року Першим відділом ДВС у Баштанському районі Миколаївської області відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа виданого Березнегуватським районним судом щодо виконання рішення суду від 08 листопада 2024 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вказав, що відповідач не навів виняткових та обґрунтованих підстав для відстрочення виконання рішення суду в частині зобов`язання повернути земельну ділянку.

Колегія судів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1,5,7 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Згідно правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в справі № 796/43/2018, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України "Про виконавче провадження" є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19, у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

У відповідності до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26 грудня 2003 року, який було враховано Верховним Судом в постанові від 12 листопада 2018 року в справі № 2-101/99 (провадження № 61-44406 ск 18), при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що, відповідно до статті 373 ЦПК та статті 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Звертаючись до суду із заявою, колгосп «Прометей» вказував, що спірна земельна ділянка засіяна озимою пшеницею та вони не мають на меті уникнення виконання рішення суду, однак хочуть зібрати врожай, привести земельну ділянку у первинний стан, щоб уникнути майбутніх спорів з позивачем за врожай, та про відшкодування збитків у разі зібрання ним врожаю відповідача.

Крім того, зазначали, що на даний час в України виникла надзвичайна подія, яка робить не можливим для відповідача виконання рішення суду, а саме, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території останньої з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Війна принесла збитків більше 200 млн.грн. Господарство не отримало від держави жодної копійки. Господарство закупило самостійно три міношукачі та самостійно розмінувало земельні ділянки.

Проте, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, відповідачем не було доведено виникнення в нього виняткових обставин, що унеможливлює виконання рішення суду. Сам факт запровадження воєнного стану не є підставою для відстрочення відповідачу виконання судового рішення.

Доказів неможливості виконання вчасно рішення суду першої інстанції не надано.

Також колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що з позовною заявою про визнання припиненим права оренди і повернення земельної ділянки позивач звернувся 01 липня 2024 року, тобто до початку сільськогосподарських робіт у 2024-2025 роках. Договір оренди на підставі якого відповідач користувався земельною ділянкою позивача сплив 05 грудня 2023 року, на новий строк договір оренди земельної ділянки між сторонами не укладався, тобто відповідач проводив обробіток земельної ділянки виключно на власний розсуд не отримавши згоди на це власника, що свідчить про те, що колгосп «Прометей» використовував земельну ділянку ОСОБА_3 без належних на те правових підстав, а тому подальше зволікання з невиконанням рішення суду призводить до безпідставного порушення прав позивача як на справедливий судовий розгляд, так і мирне володіння майном.

Крім того, суд зазначає, сам по собі факт введення воєнного стану на території України не є безумовною підставою для здійснення судом відстрочення виконання рішення суду, адже мають враховуватись конкретні обставини введення такого правового режиму у відношенні до певної особи.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви колгоспу «Прометей» є законною та обґрунтованою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (рішення у справі "Трихліб проти України", заява №58312/00, пп.25-32, від 20 вересня 2005 року, у справі "Іммобіліаре Саффі проти Італії", заява №22774/93, ЄСПЛ 1999-V, п.66).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 353, пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу колгоспу «Прометей» залишити без задоволення, а ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 11 червня 2025 року.