Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1181/25
Провадження № 2-з/935/1/25
У Х В А Л А

30 травня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №935/1181/25,

УСТАНОВИВ:

30.05.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій зазначає, що у провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за його заявою про встановлення опіки ОСОБА_1 над його дідусем ОСОБА_2 , який фактично перебуває на його утриманні та під його опікою, адже має лише 1 % зору та когнітивні порушення, що підтверджується медичними документами, подані у позовній заяві про визнання його недієздатним та встановлення опіки над ним. Під час розгляду справи існує реальна загроза його мобілізації для проходження військової служби, що створить критичну ситуацію для особи, яка потребує постійного догляду і опіки, та позбавить його неналежного правового представництва й захисту в суді і встановлення йому опікуна. Цей захід необхідний для гарантування безперервного здійснення ним обов`язків опікуна та недопущення порушення прав особи, щодо якої заявлено позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову проведено без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Види забезпечення позову викладені в ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо:

1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення пропущених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2)очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18).

Відтак, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення (дій чи бездіяльності) відповідача і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу приймати рішення чи здійснювати певні дії.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ЦПК України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову.

Посилання заявника на те, що даний захід забезпечення позову дозволить уникнути його мобілізації та як наслідок порушення його законних прав та очікувань, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які абстрактно може бути порушено у майбутньому.

З матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам заявника або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.

Зокрема, жодні докази про те, що відносно ОСОБА_1 посадовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки проводяться будь-які дії щодо його мобілізації відсутні.

Щодо обраного способу заходу забезпечення позову, то суд зазначає таке.

Так, в силу приписів ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом, зокрема, заборони вчиняти певні дії.

Водночас, у заяві про забезпечення позову заявник просить суд заборонити територіальному центру комплектування та соціальної підтримки здійснювати дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 .

Конкретний спосіб в який заявник просить забезпечити позов має співвідноситись з заявленими позовними вимогами, а заходи мають бути співмірними та обґрунтованими.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відтак, забезпечення позову у встановлений заявником спосіб не допускається в силу положень ЦПК України згідно з якими, не допускається забезпечення позову шляхом встановлення заборони вчиняти дії, так як заявником не підтверджено наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а отже, в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 149-153, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №935/1181/25 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО