Номер провадження 2/754/4825/25
Справа №754/6356/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю представника Відповідача Пересунька С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

Стислий виклад позицій сторін

17 квітня 2025 року Позивач, від імені якого діє адвокат Усенко А.В., звернувся з цим позовом. Позивач просив суд:

визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5241, виданого 12.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором №630470879 від 12.09.2016 у розмірі 26 431,25 грн таким, що не підлягає виконанню;

стягнути з Відповідача на користь Позивача в рахунок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави - 21 426,44 грн.

Свої вимоги Позивач мотивував тим, що при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 дізнався, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5241, виданого 12.02.2020 року. Це напис був вчинений на підставі кредитного договору №630470879 від 12.09.2016.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства, а саме, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах.

Позивач також стверджує, що у рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом з нього було стягнуто кошти в сумі 21 426,44 грн (виконавче провадження № НОМЕР_2), тому ці кошти підлягають поверненню відповідно до статті 1212 ЦК України.

Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався. У судовому засіданні представник Відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

12 лютого 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис щодо стягнення з Позивача на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості у розмірі 26431,25 грн.

Напис був вчинений на підставі кредитного договору №630470879 від 12.09.2016.

У матеріалах справи є:

копія анкети-заяви про акцент Публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" від 12.09.2016;

оферта на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії № 630470879 від 12.09.2016.

Ці документи не були посвідчені нотаріально, що представник Відповідача визнав в судовому засіданні.

У матеріалах справи відсутні також докази, які б підтверджували отримання Позивачем від Відповідача позасудової вимоги щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що Відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса.

17 квітня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна відкрила виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 щодо виконання цього виконавчого напису.

У межах виконавчого провадження з Позивача було стягнуто 21 426,44 грн, що складається з: 18 586,14 грн - сума, яка перерахована на користь стягувача; 2 440,30 грн - основна винагорода приватного виконавця; 400,00 грн - витрати виконавчого провадження (лист приватного виконавця від 07.04.2025 вих № 3808).

Спір у справі виник внаслідок порушення вчинення виконавчого напису і стягнення з Позивача на підставі цього напису коштів.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону).

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України "Про нотаріат").

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18).

У пунктах 20, 22 постанови Велика Палата Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначила, що "вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172".

Пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (станом на 16.09.2021), було встановлено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів).

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662, якою доповнив перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості."

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19) зробив висновок, що: "укладений між банком та Позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника".

Пізніше таку правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в п.п. 83, 93-95 постанови від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) виснувала, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та Позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У справі, що розглядається, оскаржуваний Позивачем виконавчий напис був вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відсутні докази, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально.

З цих підстав, враховуючи правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Щодо повернення безпідставного отриманих коштів

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

У межах виконавчого провадження з Позивача було стягнуто і перерахована на користь стягувача (Відповідача у справі) 21426,44 грн. Інша частина стягнутих коштів була направлена на покриття витрат виконавчого провадження, і Відповідач не є набувачем цих коштів.

Суд визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому правова підстава набуття цих коштів відпала. Отже, Відповідач повинен повернути Позивачу суму в 18 586,14 грн, що були стягнуті з останнього, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас в задоволенні решти вимог слід відмовити, оскільки Відповідач не є набувачем коштів: 2 440,30 грн - основна винагорода приватного виконавця; 400,00 грн - витрати виконавчого провадження, які були стягненні з Позивача в рахунок витрат виконавчого провадження. Тому не може бути застосовано норму про повернення безпідставно набутого майна за рахунок Відповідач стосовно цієї суми.

Щодо судового збору

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

Загальна сума заявлених Позивачем вимог становила 21 426,44 грн, а суд стягнув 18 586,14 грн. Таким чином, розмір задоволених вимог становить 86,7% від загальної суми позову.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Оскільки позов було задоволено частково і Позивач отримав 86,7% від заявленої суми, він має право на відшкодування 86,7% сплаченого судового збору. Отже, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу 2 100,20 грн судового збору.

Керуючись статтями 2-13, 76-83, 89, 137, 141, 142, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5241, виданого 12.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором №630470879 від 12.09.2016 у розмірі 26 431,25 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно набуті кошти в сумі 18 586,14 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 100,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд підписує повне рішення без його проголошення, оскільки представники сторін не зявилися на його проголошення. Повне рішення складено та підписано 09.06.2025.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО