Справа № 464/8025/24
пр.№ 2/464/559/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2025 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Білінська К.-М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно ,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько, ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 . Пiсля смертi батька та матері ОСОБА_5 спадщина, до складу якої входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . Позивачка та відповідач є спадкоємцями після смерті батька та матері. Рішенням Буського районного суду Львівської області (справа № 943/1949/23, провадження №2/943/279/2024) за нею визнано право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.04.2007 року, виданого Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова, на підставі розпорядження №2558 від 23.03.2007 р., серії САВ №085091 співвласниками квартири по АДРЕСА_3 є: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Відтак, частка кожного у власності на квартиру складає по 1/5 частки. Задовго до смерті та на час смерті як батько, так і мати проживали разом із нею у належній їм квартирі АДРЕСА_1 , оскільки за віком та станом здоров`я потребували стороннього догляду, який вона їм забезпечувала. За життя батько склав заповіт на її ім`я на все належне йому майно. Зазначила, що як на час відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , так і на час відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 вона проживала із спадкодавцями, а враховуючи те, що протягом шести місяців після відкриття спадщини не подавала заяви про відмову від спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину.Відповідач ОСОБА_2 , який теж є спадкоємцем першої черги, після смерті батька подав заяву про відмову від спадщини на її користь, а після смерті матері не подавав заяви про відкриття та фактично такої не приймав, оскільки не проживав разом із матір`ю на час її смерті. Таким чином, за законом та за заповітом вона фактично прийняла спадщину після смерті матері та батька. Проте, через реєстрацію батьків не за фактичним місцем проживання їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування, а тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, позивачка будучи допитаною у якості свідка надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю, зазначив, що є спадкоємцем першої черги після смерті батьків. До смерті вони обоє проживали разом із позивачкою в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , яка належить їм усім на праві власності. Він на той час проживав в смт.Красне, оскільки є особою з інвалідністю та сам потребує догляду він не міг забезпечувати догляд батьків. Доглядом та утриманням батьків займалась позивачка, яка також здійснює догляд і за ним. На час смерті батьків не проживав з ними та не подавав заяви про прийняття спадщини, тому не заперечує, щоб спадщина, а саме частка батьків у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , була успадкована позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін, показання допитаної у якості свідка позивачки та свідка ОСОБА_6 , з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис за №1025 Франківським районним у місті Львові відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла мати позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис за №405 Буським відділом ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З копії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 19.02.1966 р. вбачається, що батьки позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 одружилися та після одруження подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_8 ».

Як вбачається, з копії свідоцтва НОМЕР_4 про народження позивачки її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , актовий запис №7800 від 16.11.1973р.

З копії свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_4 є його батьком, а ОСОБА_3 є його матір`ю, актовий запис №6442 від 11.11.1966р.

З копії заповіту ОСОБА_4 , посвідченого секретарем Красненської селищної ради 25.03.2015 року вбачається, що на випадок своєї смерті останній зробив розпорядження, що все своє майно він заповідає доньці ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відкрилась спадщина та позивачка і відповідач є їх спадкоємцями першої черги.

Як вбачається з копії свідоцтва серії НОМЕР_6 про право власності на нерухоме майно від 23.04.2007 року, виданого Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова, на підставі розпорядження №2558 від 23.03.2007 р., квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Враховуючи кількість співвласників, принцип рівності часток у спільній власності, визначений ст.372 Цивільного кодексу України, відсутність даних про домовленість сторін від відступу рівності часток, суд вважає, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 входить по 1/5 частці у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно копії довідки №Ф 2/2040 від 23.05.2024р. виданої Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат та кухні, загальна площа становить 63,2 м.кв., житлова 37,4 м.кв. Інформації про обтяження та заборони на вищевказану квартиру станом на 29.12.2012 р. в інвентаризаційній справі відсутня.

Як встановлено судом за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за життя та на час смерті фактично проживали у належній їм квартирі АДРЕСА_1 , разом із позивачкою, яка здійснювала за ними догляд, оскільки згідно медичного висновку №187 від 09.06.2023 ОСОБА_3 була повністю сліпа та потребувала постійного стороннього догляду. Вказаний догляд не міг надавати відповідач, який згідно довідки до акту огляду медико-соціально експертної комісії серії 12 ААВ №070643 від 02.10.2021 р. є особою з інвалідністю першої групи та потребує постійного стороннього догляду.

Зазначені обставини всудовому засіданні підтвердив допитаний свідок ОСОБА_6 та повністю визнав відповідач.

Разом із тим, із довідки № 03-13/1558 від 18.11.2024 р., виданої Красненською селищною радою вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зареєстровані в АДРЕСА_2 .

Зазначена обставина, а саме реєстрація спадкодавців за адресою відмінною від фактичного їх місця проживання є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину після їх смерті, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Біляк О.Я. за №1/01-16 від 08 січня 2025 року.

За правилами частин першої, третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Вказана норма Закону пов`язує факт прийняття спадщини із проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не із реєстрацією їх місця проживання за однією адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Статтями 1268 та 1269 Цивільного кодексу України презюмується, що коли спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Зважаючи на те, що судом встановлено ту обставину, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , позивачка проживала разом із ними у квартирі, належній їм на праві власності, враховуючи те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та за заповітом після смерті батька, суд вважає, що вона прийняла спадщину після їх смерті.

З огляду на те, що відповідач, як спадкоємець першої черги заяви про прийняття спадщини не подавав, фактично такої не приймав, оскільки на час смерті з батьками не проживав, 25 січня 2023 р. подав нотаріусу заяву, що відмовляється від спадщини після смерті батька на користь позивачки, враховуючи відсутність інших спадкоємців, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та за позивачкою слід визнати право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141,142, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_7 ) право власності на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_7 ) право власності на 1/5 частку квартири за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 63,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.06.2025.

Головуюча: