КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ __________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/53/25
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Торгонської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним,
12.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним, а саме просить визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 26.08.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрований за №653.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона є сестрою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом після смерті брата є: батько померлого, ОСОБА_6 , мати померлого ОСОБА_7 , донька померлого ОСОБА_3 , донька померлого ОСОБА_4 та дружина померлого ОСОБА_2 . Батьки померлого ОСОБА_5 відмовились від належної їм частки спадкового майна на користь позивача ОСОБА_1 . Позивач прийняла спадщину після смерті брата. Між спадкоємцями не було досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, у зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ТОВ «Агрооптима», ТОВ «НК Девелопмент», третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської РА ОМР, про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2021 року (справа 521/7720/19) її позовна заява була задоволена частково, та за нею було визнано в порядку спадкування за законом після смерті брата, право власності в тому числі і на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, незважаючи на наявність в суді спору, 26.08.2020 року ОСОБА_2 було незаконно відчужено спірну квартиру, шляхом укладення договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрованого за №653. Будучи власником 1/5 частки спірної квартири та вважаючи, що оспорюваний договір порушує її права спадкоємця та власника квартири, позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі. Призначено справу до підготовчого судового засідання.
15.09.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Веселова Андрія Вікторовича надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначив, що ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_2 і на час укладання нею договору дарування вказаної квартири 26.08.2020 року будь-яких заборон на її відчуження не було. Також. вказує, що позивачка не має права власності на спірну квартиру, тому її висновки про те, що вказаний договір дарування був укладений з порушенням порядку та вимог, встановлених законодавством, особою без необхідних на те повноважень, є безпідставними та грунтуються лише на її припущеннях.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. від 19.06.2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним було поновлено.
Призначено цивільну справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. від 01.08.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сухецької Світлани Михайлівни про витребування доказів було задоволено, та було витребувано з Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчені матеріали реєстраційної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Євгена Сергійовича, належно завірені копії матеріалів спадкової справи № 5/2018, відкритої після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. належним чином завірені копії матеріалів справи щодо посвідчення договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 26.08.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №653.
У підготовчому засіданні 23.04.2025 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 26.05.2025 року позивач та її представник не з`явилися.
26.05.2025 року від представника позивача адвоката ОСОБА_1 адвоката Сухецької Світлани Михайлівни через канцелярію суду надійшла заява, відповдіно до якої вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 26.05.2025 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі.
При розгляді справи судом у попередньому складі, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Веселовим Андрієм Вікторовичем було подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив в їх задоволенні відмовити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі.
Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог, з наступних підстав:
Згідно вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процессу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніхобов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до правил ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимогиі заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожному надано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (актовий запис про смерть №29).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. За час життя спадкодавець заповіт не складав, порядок спадкування за законом не змінював.
Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Євгеном Сергійовичем було відкрито спадкову справу за № 5/2018.
Із спадкової справи №5/2018, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після його смерті на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С., з відповідними заявами про прийняття спадщини звернулися: батько померлого ОСОБА_6 , мати померлого - ОСОБА_7 , донька померлого ОСОБА_3 , донька померлого ОСОБА_4 та дружина померлого ОСОБА_2 .
В подальшому батьки спадкодавця - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від належної їм частки спадкового майна, що залишилися після смерті сина, на користь позивача ОСОБА_1 , шляхом звернення на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Євгена Сергійовича, з відповідними заявами про відмову від частки спадщини, що зареєстровані відповідно за № 32 та № 33, від 12.04.2018 року.
ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом звернення до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. з заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована за № 34 від 12.04.2018 року.
Донька спадкодавця - ОСОБА_3 відмовилася від частки спадщини після смерті батька на користь своєї матері - ОСОБА_2 .
У 2019 році у зв`язку з відсутністю згоди між спадкоємцями щодо розподілу спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ТОВ «Агрооптима», ТОВ «НК Девелопмент», третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської РА ОМР про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2021 року (справа №521/7720/19) позовна заява ОСОБА_1 була частково задоволена та було визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата - ОСОБА_5 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 66,6 кв.м, житловою площею 40,2 кв.м.; 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 132,5 кв.м, житловою площею 65,7 кв.м.; 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м; 1/5 частину майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 ; 1/5 ідеальну частину вантажного малотоннажного фургону DAIMLER-BENZ, («MERCEDES-BENZ 312»), 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ;-1/5 ідеальну частину автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 150VX», 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 ; 1/5 ідеальну частину автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 ; 1/5 частину у Статутному капіталі ТОВ «Агрооптима», учасником якого був ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесок 50 %, розмір внеску 31 500,00 грн. 1/5 частина становить - 6 300,00 (шість тисяч триста) гривень; 1/5 частину у Статутному капіталі ТОВ «НК Девелопмент», учасникомякого є дружина померлого - ОСОБА_2 , внесок 50%, розмір внеску 354 500,00 грн. 1/5 частина становить - 70 900,00 (сімдесят тисяч дев`ятсот) гривень; 1/5 частину грошових коштів в розмірі 642 500,00 грн., які внесені спадкодавцем ОСОБА_5 на рахунок ТОВ «Агрооптима» зареєстрованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільрада Усатівська, 8 км. + 100 м. траси Одеса-Київ-Санкт-Петербург, у якості зворотної фінансової допомоги, що складає грошову суму у розмірі - 128 500,00 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот) гривень; 2/5 частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 94,00 кв.м; 2/5 частини земельної ділянки за адресою: Одеська область, Біляївський район, на території Мирненської сільської ради (за межами населеного пункту), площею 0,5000га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0785.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.05.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Веселова Андрія Вікторовича, було залишено без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2021 року було залишено без змін.

Рішеннями суду, які набрали законної сили у справі №521/7720/19 встановлено, що до складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 увійшла частина майна набутого ним за час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 (реєстрація шлюбу 24.11.1995 року, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 ), в тому числі частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м. А також було встановлено, що ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_5 , має право на 1/5 частину квартири за вказаною адресою.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що за час розгляду вищевказаної цивільної справи №521/7720/19, 26.08.2020 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрований за №653, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у власність один із об`єктів сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який увійшов до складу спадкового майна ОСОБА_5 - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вимог, передбаченихст.ст. 60, 61, 70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно вимог ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Аналіз вказаних обставини свідчить про те, що станом на 26.08.2020 року у ОСОБА_2 не було повноважень на розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , частка якої увійшла до складу спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на яку мають спадкоємці померлого, без їх згоди та волевиявлення.

Враховуючи вказане, суд не приймає до уваги позицію відповідачки ОСОБА_2 та її представника, викладену у відзиві на позовну заяву, оскільки рішеннями суду (Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2021 року та постановою Одеського апеляційного суду від 29.05.2024 року), які набрали законної сили у справі №521/7720/19 встановлено, що до складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 увійшла частина майна набутого ним за час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 (реєстрація шлюбу 24.11.1995 року, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 ), в тому числі частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м. А також було встановлено, що ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_5 , має право на 1/5 частину квартири за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальнее настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 26.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрований за №653, було укладено з порушенням порядку та вимог, встановлених законодавством, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд прави у розмірі 908,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією, доданою до матеріалів справи.

Керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при звернені до суду з даним позовом, відповідно по 454,00 грн. з кожного відповдіача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), третя особа ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 26.08.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрований за №653.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платник аподатків НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: В. С. Петренко