ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 588/739/21 Номер провадження 22-ц/814/1438/25Головуючий у 1-й інстанції Огієнко О.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради Сумської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Охтирська районна державна адміністрація Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державного акту на право власності на землю та скасування запису про реєстрацію права власності нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому, після уточнення позовних вимог, просила:

- визнати рішення виконкому Тростянецької міської ради Сумської області від 19.11.1997 за № 461 «Про передачу земельних ділянок у власність громадян», яким ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 910 кв. м., протиправним та скасувати його;

- визнати рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради Сумської області від 24.11.1999 за № 493 «Про затвердження змін площ земельних ділянок, виявлених при виконанні робіт по видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам м. Тростянець» у частині уточнення (збільшення) площі земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 з 910 кв.м. до 1140 кв.м., протиправним та скасувати його;

- скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії СМ №002925, виданий ОСОБА_4 06.12.1999 на підставі рішення виконкому Тростянецької міської ради народних депутатів від 24.11.1999 за № 493;

- скасувати записи про право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 250, об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка із кадастровим номером 59250101:00:011:0347 площею 0,014 га; земельна ділянка із кадастровим номером 59250101:00:011:0346 площею 0,1000 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Тростянецьку міську раду Сумської області відновити межі із закріпленням їх у натурі (на місцевості), виділеної заводу «Мінвод» рішенням №114 від 18.05.1988 виконкомом Тростянецької міської ради народних депутатів, земельної ділянки площею 800 кв. м., розмірами 32 метри на 25 метрів, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка виділялася для будівництва двоквартирного житлового будинку із господарськими будівлями з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою, шляхом здійснення за власний рахунок через відповідні землевпорядні організації кадастрової зйомки земельної ділянки із складанням відповідної схеми земельної ділянки та позначенням меж земельної ділянки на місцевості.

Вимоги обґрунтовані тим, що вона та ОСОБА_5 (її син) до серпня 2017 року були власниками по частині квартири АДРЕСА_3 .

29 серпня 2017 року син подарував їй свою частину квартири.

Земельна ділянка, яка була виділена Тростянецькою міською радою заводу «Мінвод» під будівництво зазначеного будинку в 1988 році становила 800 кв.м.

Будинок було побудовано в 1997 році.

В зв`язку з бажанням оформити право власності на земельну ділянку в 2016 році Тростянецька міська рада надала їй право на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 1/2 від 577 кв.м., хоча у 1988 році було виділено 800 кв.м.

Вважає, що відповідачу ОСОБА_2 , яка є суміжним землекористувачем та проживає за адресою АДРЕСА_1 , рішенням Тростянецької міської ради було безпідставно збільшено розміри її земельної ділянки з 910 до 1140 кв.м. за рахунок земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим її право отримання та відповідно оформлення права на прибудинкову земельну ділянку було відповідачами порушено.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Рішення суду обґрунтовано недоведеністю позивачем порушень її прав діями відповідачів.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Звертає увагу, що оскільки під будівництво будинку виділялася ділянка площею 800 кв.м., саме в такому розмірі і перейшла в 1997 році у користування власникам квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 земельна ділянка.

Вважає незаконними документами, які стосуються збільшення площі земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 , яка на її думку і була збільшена за рахунок площі земельної ділянки, що виділялася під забудову будинку за адресою АДРЕСА_2 та призвело до накладення земельної ділянки відповідача на їх земельну ділянку, у зв`язку з чим було порушено її право на отримання та оформлення прибудинкової земельної ділянки в розмірах, виділених в 1988 р. під будівництво будинку.

Вважає, що відповідач сусідньої земельної ділянки ОСОБА_2 незаконно володіє своєю земельною ділянкою, безпідставно збільшеною за рахунок земельної ділянки, виділеної під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Справа розглядалася судами різних інстанцій.

Постановою Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про:

визнання протиправними та скасування рішень Виконавчого комітету Тростянецької міської ради Сумської області від 19 листопада 1997 року № 461 «Про передачу земельних ділянок у власність громадян» у частині передання ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 910 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та від 24 листопада 1999 року № 493 «Про затвердження змін площ земельних ділянок, виявлених при виконанні робіт по видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам м. Тростянець» у частині уточнення (збільшення) площі земельної ділянки ОСОБА_2 з 910 кв. м до 1140 кв. м;

скасування державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №002925, виданого 06 грудня 1999 року ОСОБА_2 ;

скасування запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250, про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер 59250101:00:011:0347, площею 0,014 га, земельної ділянки, кадастровий номер 59250101:00:011:0346, площею 0,1 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано, справу в цих частинах передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року у частині вирішення позовної вимоги про зобов`язання Тростянецької міської ради Сумської області відновити межі із закріпленням їх у натурі (на місцевості) виділеної заводу «Мінвод» рішенням Виконавчого комітету Тростянецької міської Ради народних депутатів від 18 травня 1988 року № 114, земельної ділянки, площею 800 кв. м, розмірами 32 м х 25 м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка виділялася для будівництва двоквартирного житлового будинку із господарськими будівлями з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою, шляхом здійснення за власний рахунок через відповідні землевпорядні організації кадастрової зйомки земельної ділянки із складанням відповідної схеми земельної ділянки та позначенням меж земельної ділянки на місцевості, змінити, виклавши мотивувальні частини рішень в цій частині в редакції цієї постанови, в іншій частині - залишено без змін.

Розпорядженням голови Сумського апеляційного суду від 06 січня 2025 року, у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду, справу №588/739/21 передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду, оскільки він є найбільш територіально наближений до Сумського апеляційного суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 є власником домогосподарства, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 . Належна їй земельна ділянка межує з ділянкою, яка знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_6 .

Спір щодо розміру та місця розташування межі земельних ділянок між суміжними землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує протягом тривалого часу.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду з позовами як до ОСОБА_7 , так і власника квартири АДРЕСА_4 в її ж будинку для вирішення спорів з приводу землекористування прибудинковою територією.

Рішенням Виконавчого комітету Тростянецької міської Ради народних депутатів від 18 травня 1988 року № 114 під будівництво двоквартирного житлового будинку заводу «Мінводи» виділено земельну ділянку площею 800 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету міської Ради народних депутатів від 09 лютого 1997 року №26 новозбудованим будинкам присвоєно номери: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6 . Видано громадянам ордери на заселення, зокрема ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_8 ) видано ордер на квартиру АДРЕСА_5 .

Рішенням Тростянецької міської ради від 19 лютого 2016 року № 78 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як співвласникам квартири АДРЕСА_5 надано право на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства, площею 577 кв.м (1/2), за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до генерального плану від 08 лютого 1973 року загальна площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , становила 910 кв. м.

19 листопада 1997 року було погоджено та закріплено межі земельної ділянки за вказаною адресою, про що складено відповідний акт.

Рішенням Тростянецької районної державної адміністрації №461 вирішено безкоштовно передати у приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарчих будівель у розмірі і кількості згідно з додатком № 1 до рішення. Згідно з пунктом 3 цього рішення остаточний розмір площі земельної ділянки необхідно встановити під час видання державного акту. Відповідно до додатка № 1 ОСОБА_9 (зараз Трубіцина) передано у власність земельну ділянку, площею 910 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, рішенням Тростянецької районної державної адміністрації № 493 від 24.11.1999 внесено уточнення до площ земельних ділянок, переданих у власність громадян міста Тростянця, виявлені під час проведення робіт зі складання державних актів на право приватної власності на землю, зокрема уточнено площу земельної ділянки ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , вказано уточнену загальну площу земельної ділянки - 1140 кв. м, у тому числі під індивідуальним житловим будівництвом - 1000 кв.м, під особистим підсобним господарством - 140 кв.м.

На підставі рішення № 493 ОСОБА_9 видано державний акт на право приватної власності на землю від 06 грудня 1999 року, серія СМ № 002925, згідно з яким їй у приватну власність передано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1140 га, у тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,1 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,0140 га.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлена 28 листопада 2017 року на замовлення ОСОБА_2 на належну їй земельну ділянку на підставі державного акта, серія СМ, № 002925, відповідно до якої земельній ділянці, площею 0,1 га (в тому числі 0,0406 га - сільськогосподарські угіддя, 0,0594 га - забудовані землі), присвоєно кадастровий номер :00:011:0346, земельній ділянці, площею 0,0140 га (сільськогосподарські угіддя), - кадастровий номер :00:011:0347.

Межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 були встановлені землевпорядною організацією на місцевості в натурі та площа земельної ділянки збігається із площею, визначеною державним актом від 06 грудня 1999 року.

На час погодження та закріплення меж земельної ділянки відповідачки в натурі та виготовлення державного акту ОСОБА_2 межі земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_1 , погоджував уповноважений представник Тростянецького заводу «Мінводи».

Вважаючи неправомірними рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 площею 910 кв.м., а в подальшому збільшення її площі до 1140 кв.м. та як похідні від нього видачу державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_2 та скасування запису про право приватної власності у Державному реєстрі речових прав, ОСОБА_1 звернулася до суду про їх скасування.

Скасовуючи постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, якою залишено без змін рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 , Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду необхідно встановити наступні обставини, а саме:

- якої площі та конфігурації земельна ділянка була виділена для будівництва двоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та з яких правових підстав її розмір та площа були змінені (зменшені);

- чи накладаються (перетинаються) земельна ділянка, що перебуває у користуванні позивачки як власниці житлового будинку, та земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначалося вище, рішенням Виконавчого комітету Тростянецької міської Ради народних депутатів від 18 травня 1988 року № 114 під будівництво двоквартирного житлового будинку заводу «Мінводи» по АДРЕСА_2 виділено земельну ділянку площею 800 кв.м. для будівництва двоквартирного жилого будинку.

На запит суду про надання інформації щодо встановлення та закріплення меж земельної ділянки площею 800 кв.м. переданої заводу «Мінводи» під будівництво рішенням Тростянецької міської ради від 18.05.1988, а також чи змінювалося, скасовувалося міською радою вказане рішення та чи вилучалася передана земельна ділянка чи її частина, Тростянецька міська рада, яка не є розпорядником вказаної інформації, рекомендувала звернутися до Охтирської РДА. При цьому зазначила, що будинок АДРЕСА_2 не перебуває на балансі міської ради.

На виконання ухвали суду Охтирська РДА надала наявні (здані на зберігання) в архівний відділ документи, останні стосуються передачі в тому числі ОСОБА_9 земельної ділянки площею 910 кв.м., рішення міської ради про зміну площ земельних ділянок та рішення міської ради про затвердження рішення виконкому із питань врегулювання земельних відносин.

Документи про зміну чи скасування рішення виконкому від 1988 року про виділення земельної ділянки під забудову, а також документи про те, на підставі чого було виявлено зміни площі вищевказаної земельної ділянки при виконанні робіт по видачі державних актів на землю в період з травня 1988 року по листопад 1999 року в Охтирській РДА відсутні.

Таким чином доведеним є факт лише видачі під забудову земельної ділянки площею 800 кв.м., що фактично відповідає зазначеним розмірам ділянки 32х25.

При цьому, звертає на себе увагу, що площа земельної ділянки, яка залишилася для обслуговування будинку, прибудинкової території з часу будівництва будинку постійно зменшувалася.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 30.05.1997, загальна площа квартири АДРЕСА_5 становить 65,3 кв.м, а в договорі дарування, укладеного між ОСОБА_5 та позивачем 29.08.2017 загальна площа становить вже 89,3 кв.м.

Позивачем не заперечується здійснення прибудови до квартири внаслідок чого площа останньої була збільшена, та будівництво сараю, який межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 .

Із наведеного слідує, що прибудинкова територія, яка знаходиться у фактичному користуванні позивача зменшувалась, в тому числі, і за рахунок здійснених нею прибудов до своєї квартири та будівництва господарських будівель.

В подальшому, внаслідок здійснення прибудов до квартири АДРЕСА_3 вказаній квартирі було надано статус житлового будинку та присвоєно відповідно поштову адресу.

Так, рішенням Тростянецької міської ради від 31.08.2010 №519 було впорядковано нумерацію на АДРЕСА_2 шляхом присвоєння номеру № «3А» квартирі АДРЕСА_5 з наданням їй статусу житлового будинку.

Таким чином, будучи власником окремого об`єкту нерухомості, позивач наділена правом заявляти вимоги щодо землекористування тієї частини прибудинкової території, яка відноситься до її житлового будинку, а не всіх 800 кв.м., які були в свій час передані заводу «Мінводи» для будівництва двоквартирного жилого будинку.

При цьому, матеріали справи не містять жодних об`єктивних доказів існування меж спірної земельної ділянки, яка виділялася в 1988 році під зазначене будівництво, у зв`язку з чим встановити фактичну площу виділеної в 1988 році земельної ділянки на місцевості на даний час не видається можливим.

Так, в ході повторного розгляду апеляційної скарги, з метою з`ясування всіх фактичних обставин по справі та необхідності в з`ясуванні питань щодо площі та конфігурації спірної земельної ділянка, а також для встановлення факту чи накладаються (перетинаються) земельна ділянка, що перебуває у користуванні позивачки як власниці житлового будинку, та земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_2 , колегією суддів пропонувалось позивачу проведення по справі відповідної земельно-технічної експертизи, та згідно положень ст. 12 ЦПК України пояснювались наслідки вчинення або невчинення учасниками справи процесуальних дій.

Позивачем в ході перегляду рішення суду першої інстанції було категорично заперечено необхідність в проведенні нею зазначеної експертизи та пояснено, що на її думку, таку експертизу мають проводити та оплачувати відповідачі.

Разом з тим, апеляційний суд вважає правомірним набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , згідно рішення виконкому Тростянецької міської ради №461 від 19.11.1997 та рішення №493 від 24.11.1999 про уточнення площ земельних ділянок, на підставі яких відповідачу був виданий Державний акт на землю 06.12.1999. Межі земельної ділянки встановлювалися землевпорядною організацією та погоджувалися представником заводу «Мінводи», якому виділялася земельна ділянка під будівництво і від якого жодних зауважень чи заперечень не надходило.

При цьому рішення виконкому стосовно уточнення площ земельних ділянок стосувалося не одного відповідача ОСОБА_2 , а цілої групи людей.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 2018 року неодноразово зверталася до власників суміжних ділянок з позовами про усунення перешкод в користуванні

Так, рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову з підстав не надання належних, достатніх і допустимих доказів незаконності видачі державного акту відповідачу та порушення останньою меж земельної ділянки позивача, шляхом переміщення їх на 5 м.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 24 червня 2020 року, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , третя особа на стороні відповідачів Тростянецька міська рада Сумської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовлено.

В цій справі суд дійшов висновку, що на час погодження та закріплення меж земельної ділянки ОСОБА_2 у натурі та виготовлення нею державного акту межі цієї земельної ділянки, яка на сьогодні межує із земельною ділянкою, якою користується позивачка, були погоджені, отже, порушення прав позивачки ОСОБА_2 не встановлено. Позивач не довела суду, що побудований нею сарай, який розташований на межі земельної ділянки, якою користується позивачка, та земельної ділянки ОСОБА_2 , не є самочинним будівництвом. Позивач не надала належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_10 перешкоджає позивачці у користуванні земельною ділянкою, а відповідачі самочинно збудували паркани, які перенесені на земельну ділянку ОСОБА_1 .

При цьому, суд взяв до уваги висновки проведеної по цій справі судової земельно-технічної експертизи.

Згідно висновку експерта №6 від 14 травня 2019 року, останній зазначив що контури земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , виходять на 1,6 кв.м за межі, визначені технічною документацією із землеустрою, на територію суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 , однак межа між земельними ділянками ОСОБА_2 і ОСОБА_1 проходить по стіні будівлі сараю літ. «Б», належного ОСОБА_1 , та умовній межі. Таким чином, на час вирішення справи судами на межі ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 паркан відсутній.

Надаючи оцінку вказаному висновку експерта в контексті заявлених вимог Верховний Суд зазначив, що суди оцінили обставини встановлені висновком експертизи на предмет позову усунення перешкод шляхом перенесення парканів. Водночас, у справі, що переглядається підстави та предмет інші.

Вирішуючи даний спір Верховний Суд вказав, що апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо можливого накладення земельних ділянок не встановив:

чи виділено позивачці та коли окрему адресу для її квартири

АДРЕСА_7 , у разі виділення квартири АДРЕСА_5 , що належить позивачці, в окремий будинок з присвоєнням адреси;

яка частина земельної ділянки та її конфігурація перебуває у користуванні або набута у власність власником квартири АДРЕСА_4 , яка могла бути виокремлена в окремий житловий будинок у разі виокремлення квартири позивачки;

чи стосується цей спір прав власника квартири АДРЕСА_4 і чи є необхідність у його залученні, оскільки земельна ділянка, виділена заводу «Мінвод» під забудову двоквартирного будинку, після набуття власниками квартир АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5 права власності на ці квартири перейшла у їх спільне користування.

Беручи до уваги вказівки касаційної інстанції, апеляційним судом залучено до участі в справі в якості третьої особи власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 , про що постановлено ухвалу.

За змістом приписів статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 515/1315/18, провадження № 61-13300св21, викладено висновок: «У такій категорії справ суд самостійно без застосування спеціальних знань не може зробити висновок, чи накладаються земельні ділянки сторін у справі, а отже, суд, керуючись положеннями цивільно-процесуального законодавства, для встановлення істинності у справі та з метою виконання завдань правосуддя, міг призначити судову експертизу. Таким чином, належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивачів на земельну ділянку».

Враховуючи вказівку Верховного Суду щодо необхідності призначення експертизи, з метою встановлення фактичних обставин, а саме встановлення чи відсутність накладення земельних ділянок, апеляційним судом під час розгляду справи було запропоновано ОСОБА_1 заявити клопотання про призначення відповідної земельної експертизи, з роз`ясненням обов`язку сплати коштів за проведення останньої, на що апелянт відмовилася.

Так, до предмета доказування заявлених ОСОБА_1 вимог та відповідно підставою для відновлення її прав як користувача прибудинкової земельної ділянки є доведення нею факту існування накладення чи перетину земельної ділянки, що перебуває у її користуванні як власниці житлового будинку із суміжною земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 , для чого по справі існувала необхідність в проведенні судової земельно-технічної експертизи, від проведення якої позивач відмовилась.

З огляду на існування неможливості визначення на місцевості меж спірної земельної ділянки, відмови апелянта від проведення експертизи, добросовісне володіння належними відповідачу на праві власності земельними ділянками протягом тривалого періоду, колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено підстав, за яких може бути виправдано втручання у майнове право ОСОБА_2 , оскільки таке втручання є непропорційним вимогам про визнання неправомірними рішень виконавчого комітету Тростянецької міської ради скасування державного акту та скасування запису про право приватної власності.

При цьому, скасування рішень органу державної влади, державного акту, запису про право приватної власності, в такому випадку матиме негативні наслідки як для органу місцевого самоврядування, так і ОСОБА_2 . Власник (місцева рада) у такому випадку внаслідок неналежних дій позбавляється одного зі своїх повноважень - можливості передачі землі у власність, а відповідач позбавляється права на земельні ділянки.

Одночасно, колегія суддів звернула увагу що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом отримання відповідачем ОСОБА_2 відповідного Державного акту, на підставі якого у Державному Реєстрі зареєстровано її речове право на земельну ділянку, кадастровий номер :00:011:034 та земельну ділянку, кадастровий номер :00:011:0347 - є неефективним способом захисту прав особи.

В даному випадку зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування в судовому порядку не дозволить позивачу ОСОБА_1 , ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою (подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39) та від 11 лютого 2020 року у справі №

Крім того, задоволення таких позовних вимог призвело б до недотримання критеріїв сумісності заходів втручання у право на мирне володіння майном та порушило справедливий баланс між інтересами держави, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає такого втручання - ОСОБА_2 , що є несумісним із вказаними гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Вищезазначене узгоджується з правовими висновками викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 липня 2023 при розгляді справи № 912/2797/21.

За таких обставин по справі відсутні правові підстави для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

На підставі вищевикладених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко Л.І. Пилипчук