КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

25.04.25 справа № 133/475/25

провадження № 4-с/133/2/25

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Пєтухової Н.О.,

за участі секретаря судових засідань Штепи В.С.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника - адвоката Ткаченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просить:

- зняти арешт з коштів у сумі 42000 грн, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ "Приватбанк", Київ, Україна на ім`я ОСОБА_1 та надійшли від Всесвітньої продовольчої програми ООН (World Food Programme z UA);

- зобов`язати Козятинський відділ державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визначити поточний рахунок на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 для здійснення видаткових операцій.

В обгрунтування скарги зазначила, скаржник є членом багатодітної родини, у грудні 2023 та січні-березні 2024 отримав соціальну гуманітарну допомогу від міжнародної благодійної організації, яку було перераховано на його банківський рахунок. Однак, скористатися коштами не зміг, так як виявилось, що кошти на його рахунку заблоковані. Відносно ОСОБА_1 було відкрито 5 виконавчих проваджень, згідно яких накладено арешт на його майно. У зв`язку з цим він звернувся до відділу ДВС із заявою про звільнення з-під арешту коштів благодійної допомоги, однак йому було відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Дії відділу ДВС суперечать закону та є неправомірними, оскільки кошти мають соціальний характер, на які статтею 73 ЗУ "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення.

Також ОСОБА_1 звертався до відділу ДВС із заявою, у якій просив визначити рахунок для видаткових операцій для реалізації визначеного законом права користуватись арештованими коштами у розмірі 2-х мінімальних зарплат щомісяця. На дану заяву також отримав відмову. Вважає таку відмову протиправною, з огляду на те, що п.10-2 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» визначено - тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У зв`язку наведеним він змушений звернутись до суду із даною скаргою.

Крім того, представник заявника одночасно з поданням скарги, подала клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності, в обгрунтування чого вказала що з аналогічних підстав у провадженні суду перебувала позовна заява, провадження за якою закрито 28.01.2025 та роз`яснено позивачу, що розгляд таких вимог підлягає у порядку, передбаченому розділом VII ЦК України. Також вказала, що порушення зі сторони виконавчої служби мають триваючий характер, тому така скарга можу бути подана у будь-який час, посилалась на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №756/4756/14-ц.

Ухвалою суду від 01.04.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник скаржника та скаржник у судовому засіданні 24.04.2025 вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Щодо клопотання про поновлення строку, суд доходить такого висновку.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зважаючи на викладені представником заявника - адвокатом Ткаченко Т.В. причини та обставини пропуску строку, суд дійшов висновку про задоволення клопотання, та поновлення строку на оскарження бездіяльності відділу ДВС.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) за період 01.12.2023-24.04.2024, що належить ОСОБА_1 , на рахунок надійшли кошти загальною сумою 42000,00 грн, 4 платежами по 10500,00 грн. від CHARITY WORLD FOOD PROGRAMME z UA - 21.03.2024, 16.02.2024, 29.01.2024, 29.12.2023.

Згідно листа Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області №24335 від 23.04.2024, з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , у яких винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", а саме:

- ВП НОМЕР_5 про стягнення штрафу в розмірі 10200,00 грн по постанові №133/747/18 від 27.04.2018 виданої Козятинським м/р судом;

- ВП НОМЕР_6 про стягнення судового збору в розмірі 275,60 грн по постанові №133/53/16-ц від 04.02.2016 виданої Козятинським м/р судом;

- ВП НОМЕР_7 про стягнення судового збору в розмірі 352,40 грн по постанові №133/747/18 від 27.04.2018 виданої Козятинським м/р судом;

- ВП НОМЕР_8 про стягнення судового збору в розмірі 275,60 грн по постанові №133/53/16-ц від 04.02.2016 виданої Козятинським м/р судом;

- ВП НОМЕР_9 про стягнення штрафу в розмірі 10200,00 грн по постанові №133/747/18 від 27.04.2018 виданої Козятинським м/р судом.

Згідно листа Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області №24337 від 23.04.2024, наданого у відповідь на заяву ОСОБА_1 , у відділі перебували виконавчі провадження: ВП НОМЕР_5, ВП НОМЕР_6, ВП НОМЕР_7, ВП НОМЕР_8, ВП НОМЕР_9, у яких винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", в зв`язку з чим визначити рахунок для здійснення видаткових операцій неможливо.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у с. Сестринівка, склад сім`ї якого: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою Сестринівського старостинського округу №95 від 26.03.2024 та копіями свідоцтв про народження дітей. Батько після смерті матері дітей самостійно виховує та доглядає їх. Донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виховується в закладі інтернатного зразка.

ОСОБА_8 , матір вищезазначених дітей, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 02.11.2020, ОСОБА_1 має пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Відносно ОСОБА_1 , як боржника, в рамках виконавчих проваджень було винесено постанови про арешт коштів боржника: у ВП НОМЕР_10 від 11.01.2020; у ВП НОМЕР_6 від 28.04.2020; у ВП НОМЕР_7 від 27.07.2020; у ВП НОМЕР_8 від 01.04.2021; у ВП НОМЕР_9 від 20.04.2021.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» № 3048-ІХ, до Закону України «Про виконавче провадження» внесено зміни, а саме: до пункту 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження». Передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX:

1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови:

- надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку);

- перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом.

Особливості взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій можуть встановлюватися Міністерством юстиції України.

Як вбачається з даної норми Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження.

Поточний рахунок для здійснення видаткових операцій визначається лише при наявності виконавчих проваджень.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 13 Закону).

Тобто, будь-які виконавчі дії здійснюються державним виконавцем в межах виконавчого провадження.

Виконавче провадження розпочинається відкриттям виконавчого провадження (ч.5 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження») і завершується поверненням виконавчого документу стягувачу (ст.37 Закону) або закінченням виконавчого провадження (ст.38 Закону).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вказаною статтею Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Оскільки виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_1 були завершені шляхом повернення виконавчих документів стягувачам, і повторно виконавчі документи до виконання не пред`являлись, а норми Закону, якими передбачено визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій за заявою боржника, набрали чинності з 06.05.2023, суд вважає, що Козятинським відділом ДВС у Хмільницькому районіправомірно відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

Щодо зняття арешту з коштів, суд зазначає таке.

У ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» установлення порядок накладення арешту і вилучення майна (коштів) боржника.

Так, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

З огляду на наведені вимоги Закону, суд вважає, що дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження та його примусовому виконанні відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», що не спростовано доводами скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Підстави для зняття арешту з майна накладеного в рамках виконання виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, визначені статтями 40 та 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів,а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем),повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеногочастиною першоюстатті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

За змістом наведених вище норм ст.40, ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» перелік підстав для зняття арешту майна є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 73 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено перелік коштів/виплат, стягнення на які не може бути звернено:

1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника;

2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням;

3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних;

4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю;

5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;

6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини;

7) допомогу при усиновленні дитини;

8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

9) допомогу на дітей одиноким матерям;

10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом;

11) допомогу на лікування;

12) допомогу на поховання;

13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення;

14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Стягнення не здійснюється також із сум:

1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги;

2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання;

3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом;

4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;

5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Скаржник, як на підставу зняття арешту з коштів, посилається на те, що отримані кошти мають соціальний характер, на які статтею 73 ЗУ "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення.

Перелік коштів, звернення стягнення на які заборонено законом, визначений статтею 73 ЗУ "Про виконавче провадження" є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає. А тому вимога скаржника ОСОБА_1 про зобов`язання відділу ДВС зняти арешт з коштів, є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Отже суд приходить до висновку, що оскаржені дії відділу державної виконавчої службиє законними та обґрунтованими.

Згідно частини 3 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі.

Керуючись статтями 259, 260, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Поновити строк на подання скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Вінницького апеляційного суду з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 25.04.25