Справа № 946/4197/25
Провадження № 2-з/946/27/25
УХВАЛА

05 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участі секретаря судового засідання Клопот М.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Державна прикордонна служба України, про встановлення заборони на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди батька.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.06.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

03.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просить вжити заходів забезпечення заяви шляхом тимчасової заборони виїзду за межі України малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення заяви по суті; негайно направити копію ухвали про забезпечення заяви до Державної прикордонної служби України для внесення відповідної інформації до бази даних та недопущення виїзду дитини без згоди батька, мотивуючи тим, що мати дитини ОСОБА_2 вже одного разу вивозила дитину за межі України без згоди батька, наявна реальна загроза повторного виїзду дитини до Республіки Молдова або іншої держави. Такий виїзд унеможливить подальше виконання рішення суду у разі задоволення заяви та значно ускладнить його спілкування та участь у вихованні доньки.

Перевіривши доводи заяви, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 727/3757/21 (провадження № 61-10529св21), від 22 вересня 2021 року у справі № 752/24015/20 (провадження № 61-6265св21).

Позовною вимогою позивача є встановлення заборони на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди батька.

З огляду на те, що обраний позивачем захід забезпечення позову є тотожнім позовній вимозі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки в іншому випадку судом фактично буде вирішено спір без розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.І.Смокіна