УХВАЛА

04 червня 2025 року

м. Київ

справа № 465/7259/20

провадження № 61-5162ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року.

Безпосередньо у касаційній скарзі представник заявника зазначив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що отримав повний текст постанови 19 березня 2025 року о 20:37, через підсистему «Електронний суд», тому слід вважати врученим 20 березня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема для надання доказів на підтвердження дати отримання повного тексту постанови та уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Ураховуючи наведені заявником обставини, та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року пропущено ФОП ОСОБА_1 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Водночас, перевіривши на відповідність вимогам щодо форми та змісту уточнену редакцію касаційної скарги, суд зазначає наступне.

Підставою касаційного оскарження представник заявника зазначив пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Зі змісту підстави оскарження судових рішень у справі, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню судами під час вирішення спору.

Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі вказаної норми, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи (схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 910/18531/19).

Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема, відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ щодо вирішення подібних правовідносин, які перебувають на розгляді судів.

Саме лише посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, без зазначення конкретних норм права, щодо яких відсутній правовий висновок, його обґрунтування, не свідчить про виконання заявником вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо належного обґрунтування у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи викладене, заявникові необхідно уточнити касаційну скаргу, зокрема зазначити щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду, та належним чином обґрунтувати необхідність формулювання такого висновку, надіслати уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений, в тому числі і за заявою сторони.

Оскільки заявником не усунуто недоліки касаційної скарги, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 127, 390 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року.

Продовжити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков