УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2025 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижкова Світлана Станіславівна, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижкова С. С., про визнання заповіту недійсним.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з огляду на таке.

Пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, відповідно до вимог пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тож, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміст позову - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до суду з позовними вимогами про визнання заповіту ОСОБА_3 недійсним, посилаючись на те, що у 2011 році ОСОБА_3 склала заповіт на неї, однак у 2017 році склала новий заповіт на користь відповідача, оскільки останній переконав її, що у разі прийняття спадщини позивачем їй необхідно буде сплатити великі податки, тому що вона є громадянкою Угорщини. Відповідач обіцяв постійний догляд, допомогу і утримання померлої. Таким чином, на час оформлення оспорюваного заповіту заповідач не усвідомлювала наслідки своїх дій та вважала, що таким чином врятує позивача від оподаткування, розраховуючи на добросовісність відповідача щодо прийняття спадщини та передачі майна позивачу. Також, виникають сумніви щодо підпису заповідача у оскаржуваному заповіті.

Однак до позовної заяви позивач не додає доказів на підтвердження викладених вище фактів, а саме, що заповідача вмовили скласти заповіт на користь відповідача та обіцяли постійний догляд, допомогу і утримання.

Також, позивачем не додано до позовної заяви належним чином завіреної копії оспорюваного заповіту.

При цьому, позивач зазначила, що обставини, що необхідні для визнання оспорюваного заповіту недійсним будуть доведені під час судового розгляду.

Разом з тим, відповідно до частини другої, четвертої статті 82 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З викладеного вбачається, що позивачем у порушення наведених положень законодавства не зазначено чому докази на підтвердження обставин недійсності заповіту не можуть бути нею подані разом з позовною заявою.

Крім того, згідно з частинами першою, другою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем зазначено, що заповідач в момент підписання заповіту не усвідомлювала наслідки своїх дій, а також про наявність сумнівів щодо підписання такого заповіту заповідачем.

Таким чином, позивачу необхідно визначитись з підставами недійсності заповіту, оскільки кожна з цих підстав має різні наслідки, зокрема, у разі порушення порядку складання заповіту судом констатується нікчемність такого заповіту в силу припису закону, а у разі порушення волевиявлення - суд може визнати його недійсним, та зазначити чим підтверджується відповідні обставини чи можуть бути підтверджені.

Усуваючи недоліки, позивачеві необхідно взяти до уваги викладене та надати суду позовну заяву в новій редакції, визначивши підстави недійсності заповіту та надавши докази на підтвердження викладених у заяві обставин, а у разу неможливості їх подання письмовио повідомити про це суд у порядку, встановленому частиною четвертою статті 83 ЦПК України, а також належним чином завірену копію оспорюваного заповіту.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; якщо позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 82, 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижкова Світлана Станіславівна, про визнання заповіту недійсним залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна