Єдиний унікальний номер справи 333/4065/21
Номер провадження 6/333/139/25
УХВАЛА

про поворот виконання судового рішення

04 червня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання заявника Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Москалик (Найдьонової)А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року за позовною заявою КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), -

встановив:

13 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про поворот виконання судового наказу, в якій просить допустити поворот виконання судового наказу по справі № 333/4065/21 від 26 жовтня 2021 року та шляхом повернення на користь ОСОБА_1 стягнутих коштів в розмірі 43 206 грн 85 коп.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року у справі ЄУН 333/4065/21 задоволено позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води і стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги за період з 01.04.2016 року по 31.05.2021 року у розмірі 37806,69 грн, а також витрати по оплаті судового збору по 1135 грн з кожного. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідачем ОСОБА_4 було подано заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 січня 2025 року у справі ЄУН 333/4065/21 заяву представника заявника - адвоката Радостєвої Марини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за позовною заявою КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) задоволено. Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року по справі N? 333/4065/21 за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) скасовано.

Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., в межах виконавчого провадження № 76470102 на виконання заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2021 року у справі ЄУН 333/4065/21 було стягнуто з відповідача ОСОБА_5 43 206,85 грн.

Таким чином, на сьогоднішній день наявні підстави для повернення відповідачеві коштів в сумі 43206,85 грн., які було стягнуто в примусовому порядку за скасованим судовим рішенням.

Ухвалою Комунарького районного суду міста Запоріжжя від 14 травня 2025 року прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

02 червня 2025 року від представника КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» надійшли письмові заперечення. В яких зазначено, що дана заява є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», який вступив в законну силу та діяв на день відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, та він відповідає вимогам, передбаченим Законом і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.1 ч.1ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання. Тобто, основною умовою для прийняття виконавчого документу до виконання є відповідність його вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та подання до виконавчої служба у термін визначений ст. 22 Закону. Згідно п. 1ст. 14 Цивільного кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Заочне рішення № 333/4065/21 від 26.10.2021 року набрало чинності та виконавчі листи було 25.10.2024 року було передано для примусового виконання Приватному виконавцю Коциняну Меружану Оганесовичу. На рахунок КОНЦЕРНУ «МТМ», згідно вищезазначених виконавчих листів надійшла сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 37 806,69 грн. та 2 270,00 грн. судового збору по 1 135,00 грн. з кожного (всього 40 076,69 грн.), але у відповіді в рамках відкритих виконавчих проваджень ПВ Коцинян надає інформацію, що на рахунок КОНЦЕРНУ «МТМ» по ВП № 76470102 було перераховано 37 198,96 грн. та 1 135,00 грн. судового збору, а також 150,00 грн. авансового внеску, який для пред`явлення виконавчого листа на виконання було сплачено КОНЦЕРНОМ «МТМ». При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ПВ Коциняном М.А. було стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3 833,39 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 889,50 грн., вищезазначені кошти згідно ЗУ «Про виконавче провадження» на розрахунковий рахунок КОНЦЕРНУ «МТМ» не надходили. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2025 року провадження № 2-п/333/5/25 заочне рішення № 333/4065/21 від 26.10.2021р. за позовом КОНЦЕРНУ «МТМ» було скасовано. На 01.05.2025 року заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перед КОНЦЕРНОМ «МТМ» складає 32 705,18 грн. На сьогоднішній день Концерн „МТМ перебуває в тяжкому фінансовому становищі, оскільки має грошові зобов`язання перед постачальниками енергоносіїв. КОНЦЕРН «МТМ» вважає, що з боку КОНЦЕРНУ «МТМ» відсутні жодні порушення норм ЗУ «Про виконавче провадження» в частині дотримання строків звернення до органів державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження, а отже дії державного виконавця були законними та обґрунтованими. Сума в розмірі 37 806,69 грн. та 1 135,00 грн. з кожного судового збору надійшли на рахунок КОНЦЕРНУ «МТМ» до скасування судового наказу.

В судовому засіданні заявник підтримала зазначену заяву про поворот виконання рішення суду та просила її задовольнити з підстав зазначених в ній.

В судове засіданні представник КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечують, щодо задоволення заяви,підтримують доводи, зазначені в письмових запереченнях.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 444 ЦПК України неявка стягувача та боржник не перешкоджає розгляду заяви про поворот виконання рішення суду, відтак суд вважає за можливе провести розгляд заяви по суті за відсутності належним чином повідомлених учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду та долучені до неї матеріали, суд приходить до висновку, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 червня 2021 року, позивач КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2021 року в сумі 37 806 гривень 69 копійок та, крім того, судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2021 року в розмірі 37 806 гривень 69 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Концерну Міські теплові мережі витрати по сплаті судового збору по 1 135 гривень 00 копійок.

25 вересня 2024 року позивачу видано виконавчі листи.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 16 січня 2025 року заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року по справі № 333/4065/21 за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) скасовано. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 травня 2025 року прийнято до розгляду уточнену позовну за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води). Провадження в частині за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) закрито.

Відповідно до повідомлення № 70499/01-29 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження № 76470102 з виконання виконавчого листа № 333/4065/21 виданого 25.09.2024 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) на користь

Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2021 року в розмірі 37 806 гривень 69 копійок та суму сплаченого судового збору в розмірі 1135,00 грн з кожного.

В межах виконавчого провадження № 76470102 було,стягнуто 43206,85 грн, які було розподілено наступним чином:

37198,96 грн. - на користь стягувача - КОНЦЕРН "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" ();

1135,00 грн - на користь стягувача - КОНЦЕРН "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" ();

3833,39 грн. - основна винагорода приватного виконавця;

889,50 грн. - витрати виконавчого провадження;

150,00 грн. - повернуто сплачений авансовий внесок на користь стягувача - КОНЦЕРН "МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" ().

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Згідно частини третьої статті 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на викладене, у зв`язку із скасуванням заочного рішення від 26 жовтня 2021 року у справі №333/4065/21, за яким у порядку примусового виконання було стягнуто із заявника ОСОБА_2 на користь стягувача Концерну Міські теплові мережі 37 198,96 грн боргу та 1135 грн судового збору, 150 грн повернутий авансовий внесок, суд приходить до висновку про задоволення в цій частині заяви про поворот виконання судового рішення та необхідність повернення вказаних коштів заявнику.

Поруч з цим, в частині заявленої вимоги, що стосується стягнення в порядку виконання витрат виконавчого провадження у сумі 4722,89 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Таким чином, стягнуті в процесі виконання судового рішення виконавчі витрати не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим в подальшому судом, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин у даній справі.

Отже, в порядку повороту виконання скасованого судового рішення підлягає поверненню відповідачу безпідставно стягнуте з нього саме за скасованим рішенням, а виконавчий збір, винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій, які за своєю правовою природою не є судовими витратами у справі, не можуть повертатися за правилами вирішення питання про поворот виконання судового рішення.

Для вирішення даного питання законодавством передбачений інший спосіб захисту прав, а саме: шляхом звернення з відповідною заявою до виконавчої служби (приватного виконавця) або до суду зі скаргою на дії державного (приватного) виконавця чи шляхом оскарження постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Відтак, оскільки вказані заявником витрати виконавчого провадження у сумі 4722,89 грн не є коштами, які стягувались за заочним рішенням суду від 26 жовтня 2021 року, який надалі суд скасував за наслідками розгляду заяви ОСОБА_8 про скасування заочного рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення в частині, що стосується витрат виконавчого провадження.

Керуючись ст. 444 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року за позовною заявою КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) задовольнити частково.

Допустити поворот виконання заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року, виданого у справі № 333/4065/21 шляхом повернення на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , стягнутих коштів в розмірі 38 483 гривні 96 копійок /тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят три гривні дев`яносто шість копійок/.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 червня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов