Справа №: 398/7028/24
провадження №: 2/398/996/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" червня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року у справі № 389/1445/15-ц на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ним повноліття (копія виконавчого листа додається). На підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження, за яким із грошового забезпечення позивача у військовій частині НОМЕР_1 проводиться стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, борг зі сплати аліментів складає 134056,08 грн.

Крім того, з нього на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, за яким із мого грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 проводиться стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, борг зі сплати аліментів складає 7040,05 грн.

Таким чином за двома судовими рішеннями з позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей, які народжені у різних шлюбах, в загальному розмірі 50%, що складає більше 1/3 частини його доходу.

З березня 2022 року позивач проходить військову службу в Збройних Силах України за мобілізацією. Під час виконання бойових завдань він отримав травми різного ступеня, набув ряд хронічних захворювань (міжхребцевий остеохондроз, хронічна вертеброгенна цервіколюмболгія, астено-невротичний синдром, унковертебральний артроз, хронічна дискогенна радикулопатія, правосторонній форамінальний стеноз та інші захворювання), що призвело до суттєвого погіршення здоров`я, в зв`язку з чим у квітні 2024 року військово-лікарською комісією його визнано обмежено придатним до військової служби. За результатами обстеження у вересні 2024 року потребує оперативного лікування в плановому порядку, також постійно потребує додаткових витрат на підтримання стану здоров`я та лікування.

Погіршення стану здоров`я призвело до погіршення матеріального становища позивача, оскільки він наразі не в змозі виконувати бойові завдання та отримувати додаткову винагороду, а також постійно потребує додаткових витрат на підтримання стану здоров`я та лікування.

На переконання позивача зазначені вище обставини свідчать про наявність підстав, передбачених законодавством (погіршення здоров`я та зміна матеріального стану) для зменшення розміру аліментів.

В зв`язку із суттєвим погіршенням стану здоров`я та зміною матеріального стану, що впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному судом розмірі, наявністю ще одного виконавчого провадження з виконання судового наказу про стягнення з нього аліментів на доньку ОСОБА_8 від іншого шлюбу, наявністю заборгованостей зі сплати аліментів ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини всіх видів мого заробітку(доходу), оскільки сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі для нього є обтяжливим.

Ухвалою судді від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

01 квітня 2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти позовних вимог заперечує повністю, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Позивач ніколи не цікавився життям дитини, не приймав і не приймає участі у його вихованні. Син навчається в 5 класі, потребує допомоги репетиторів, на що необхідно витрачати кошти, відвідує гуртки патріотично - спортивний клуб «ЗАХИСТ» та комп`ютерну академію IS STEP. Відповідач повністю оплачує гуртки. Дитина розвивається, а тому збільшилися потреби у навчанні та вихованні, постійно потрібні кошти на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, приладдя, яке необхідне на гуртки, харчування, засоби гігієни. Відповідач вказує, що свого господарства не має, державної допомоги на дитину не отримує, не має ніякого доходу, на обліку в Олександрійській філії Кіровоградського обласного центру зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Починаючи з 2015 року позивач ухиляється від сплати аліментів на дитину, чим порушує її право на забезпечення одержання нею законних коштів, необхідних для її життєдіяльності. Вона неодноразово зверталась до позивача з проханням надати матеріальну допомогу та виплачувати аліменти в повній мірі, однак позивач відмовляв. Крім того, наявна заборгованість зі сплати аліментів, що станом на 01.11.2024 року складає 134056,08грн. Позивач є працездатною людиною, працевлаштований та отримує дохід, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в розмірі визначеної рішенням суду, а саме у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку ( доходу). Позивач добровільно не бере участі у додаткових витратах на сина. Разом з тим, відповідач вважає, що її дитина не повинна бути звужена у правах через наявність у платника аліментів іншої дитини від іншого шлюбу, що не є підставою для зміни розміру аліментів. Також ОСОБА_1 вважає, що позивачем не було надано жодних достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан змінився/погіршився, а також неможливості ним сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив суд розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила не порушувати прав її малолітньої дитини. Зазначила, що батько не спілкується з дитиною, вихованням сина не займається, взагалі не приділяє йому уваги.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 січня 2014 року.

Згідно з виконавчим листом № 2/389/300/155, виданим Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 14 липня 2015 року судом стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_9 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпочавши стягнення з 23 квітня 2015 року.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_9 відновлено її дошлюбне прізвище ОСОБА_10 .

ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище - ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 14 листопада 2015 року.

З копії судового наказу, виданого Дружківським міським судом Донецької області у справі № 229/5574/19 (провадження № 2-н/229/2/2020) від 12 травня 2020 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 17 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з копією довідки військово-лікарської комісії від 12 квітня 2024 року ОСОБА_2 , старому солдату військової частини НОМЕР_4 , проведено медичний огляд ВЛК травматологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» та встановлено діагноз: стан після травматичного відчленування нігтьової фаланги II пальця

лівої кисті, травма тяжкого ступеня, пов`язана з проходженням військової служби,поширений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового

відділів хребта з вираженим больвим синдромом при помірному порушенні

функцій, застаріле пошкодження тіла і заднього рогу медіального меніску

правого колінного суглобу, лікованого оперативно артроскопічної

меніскектомії у вигляді зміцнілих рубців та нестійкої комбінованої змішаної

контрактури правого колінного суглобу з вираженим больовим синдромом при

незначному порушенні функції, хронічна вертеброгенна цервіколюмболгія,

ремісія, хронічний простатит, ремісія, астено-невротичний синдром, посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний варіант розвитку з

емоційно-вольовою нестійкою інсомнією.Визнано ОСОБА_2 обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морськійпіхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення), придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях, навчальних закладах.

Відповідно до копії епікризу 3046, виданого приватним підприємством приватна виробнича фірма «Ацинус» ОСОБА_2 перебував на обстеженні та лікуванні у лікувально-діагностичному центрі приватного підприємства приватної виробничої фірми «Ацинус» з 04 вересня 2024 року по 04 жовтня 2024 року, діагноз диско генна радикулопатія на шийному та поперековому рівнях, стадія загострення, виражений больовий синдром на шийному та поперековому рівнях з вираженими м`язово-тонічними та стато-динамічними порушеннями. Консультація нейрохірурга рекомендовано оперативне лікування в плановому порядку.

Згідно з довідкою, виданою ОСОБА_2 КНП «Обласна клінічна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 10 жовтня 2024 року № 7233/24 ОСОБА_2 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в КПН «Обласна клінічна лікарня Кіровоградської обласної ради» з 08 жовтня 2024 року по теперішній час (дату видачі довідки).

З довідки, виданої Петрівським відділом державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 листопада 2024 року № 10045 вбачається, що на виконанні в Петрівському відділі ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувають виконавче провадження № 62965738 від 07.09.20 з виконання виконавчого листа Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року по справі №389/1445/15-ц (провадження №2/389/300/15) про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі % частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ним повноліття (заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.11.24 складає 134056,08 грн.) та виконавче провадження №70691370 від 09.01.23 з виконання судового наказу №229/5574/19, виданого 02.07.20 Дружківським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 14 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 листопада 2024 року складає 7040,05 грн.).За даними виконавчими провадженнями державним виконавцем стягнення звернуто на грошове забезпечення, яке боржник ОСОБА_2 отримує у військовій частині НОМЕР_1 .

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними витягами з реєстру територіальної громади.

ОСОБА_1 надала до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 24 березня 2025 року, з яких вбачається, що за період з січня 2024 року по грудень 2024 року вона отримувала доходи у виді аліментів, додаткове благо у сумі 513,95 грн та соціальну виплату у розмірі 2000,00 грн, інші доходи відсутні.

Відповідно до довідки про неотримання допомоги, виданої управлінням соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 25 березня 2025 року № 582 ОСОБА_1 не перебуває на обліку та не отримує допомогу.

ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Олександрійській філії Кіровоградського обласного центру зайнятості як безробітна, що підтверджується довідкою від 25 березня 2025 року № 103/03.

Син ОСОБА_4 відвідує секцію з військово-спортивних багатоборств клубу ПСК «Захист» з вересня 2024 року, про що надана відповідна довідка.

Також ОСОБА_4 навчається в комп`ютерній академії «IT STEP» за спеціальністю Basic IT, персональний код 748010631, термін навчання з 22 жовтня 2023 року по 21 жовтня 2028 року, що підтверджується довідкою № 82 від 21 березня 2025 року.

Відповідач надала до суду копії платіжних інструкції про оплату за навчання в комп`ютерній академії «ШАГ» згідно рахунку № НОМЕР_5 за період з травня 2024 року по березень 2025 року, де платником зазначено ОСОБА_1 .

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтями 150, 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст.182 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При цьому, відповідно до аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів суду необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи впливає ця зміна на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 зазначив, що наявність у позивача інших осіб, на користь яких за рішеннями судів стягуються аліменти на їх утримання без доведення погіршення його майнового становища не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Позивач, який заявив вимогу про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, має довести не лише обставини, якими він обґрунтовує позов, а й факти, з наявністю яких закон пов`язує настання бажаного для нього правового наслідку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи заявлені позивачем підстави для зменшення розміру аліментів, суд вважає доведеними лише зміну стану здоров`я позивача та отримання ним медичної допомоги. В той же час, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, на підставі дослідження яких суд дійшов би висновку про значне погіршення матеріального становища позивача, що унеможливлює сплату аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному судом. Позивач не надав відомостей про доходи чи зміну їх розміру, так само як і понесення ним витрат у зв`язку з лікуванням. Факт перебування на його утриманні ще однієї дитини не впливає на визначений розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Натомість розмір аліментів, визначений судом на утримання сина ОСОБА_4 відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища платника аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення прав та суперечитиме її інтересам.

Доводи позивача, що стягнення з нього аліментів за двома судовими рішеннями на двох дітей у загальному розмірі 50 %, складає більше 1/3 частини його доходу не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Суд зазначає, що і відповідач, і позивач в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Судом встановлено, що позивач - батько дитини ОСОБА_4 - добровільної участі в утриманні дитини не приймає, рішення суду про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні, крім того, наявна заборгованість станом на 01 листопада 2024 року у розмірі 134056,08 грн. Разом з тим, крім повсякденних витрат для забезпечення потреб дитини, мати дитини та відповідач у справі несе додаткові витрати на позашкільні заняття дитини.

Згідно із ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в тому числі дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на зменшення їх розміру та права дитини на утримання з боку батька.

Враховуючи наведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про значні зміни (погіршення) матеріальне становище або стан здоров`я, у зв`язку з чим він не здатен сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, визначеному судовим рішенням, підстав для зменшення розміру аліментів немає, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.7, 150, 181 -183, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 червня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 .

Суддя І.П. Шинкаренко