КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/809/20 Головуючий у 1 інстанції: Рудюк О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 березня 2025 року, ухвалене в м. Вишгород у складі судді Рудюка О.Д., у справі за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Пірнівської сільської територіальної громади до Пірнівської сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення Новосілківської сільської ради,скасування рішень державного реєстратора та повернення земельних ділянок,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2020 року керівник Вишгородської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Пірнівської сільської територіальної громади з позовом до Пірнівської сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення Новосілківської сільської ради, скасування рішень державного реєстратора та повернення земельних ділянок. Зазначив, що рішенням Новосілківської сільської ради від 22 грудня 2017 року № 230-21-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність» затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність 6 громадянам України земельні ділянки загальною площею 0,36 га для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. На підставі вказаного розпорядження рішенням державного реєстратора Новосілківської сільської ради зареєстровано за громадянами право власності на земельні ділянки, а саме: за ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 19 січня 2018 року, індексний номер 39266827); за ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 04 січня 2018 року, індексний номер 39097236); за ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10 січня 2018 року, індексний номер 39142243); за ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10 січня 2018 року, індексний номер 39142377); за ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10 січня 2018 року, індексний номер 39142675); за ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 03 січня 2018 року, індексний номер 39142512). Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_3 відчужив належну йому земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 на користь ОСОБА_2 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 09 жовтня 2018 року, індексний номер 43417309). ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 на користь ОСОБА_2 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 14 вересня 2018 року, індексний номер 43018929). ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2018 року відчужив належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня 2018 року, індексний номер 43514902). ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня 2018 року, індексний номер 43514514). ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня 2018 року, індексний номер 43515386). ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужив належну йому земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня2018 року, індексний номер 43515159). Разом з тим, оспорюваним рішенням Новосілківської сільської ради від 22 грудня 2017 року № 230-21-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність» передані у власність відповідачам земельні ділянки загальною площею 0,36 га для індивідуального садівництва за рахунок земель водного фонду, які не можуть перебувати у приватній власності в силу приписів ст.ст. 59-61, 83 ЗК України і які знаходяться в межах 100-метрової прибережної захисної смуги р.Десна, а тому таке рішення є незаконним та має бути визнане судом недійсним. За інформацією Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28 травня 2019 року № 01-12/502 встановлено водний об`єкт, розташований поряд зі спірними земельними ділянками це затока річки Десна. Аналогічну за змістом інформацію від 21 травня 2019 року за № 705/01-12/979 надано Міжрегіональним офісом захисних масивів Дніпровських водосховищ та 21 березня 2019 року Центральною геофізичною обсерваторією ім. Бориса Срезневського. Згідно з ст.79 ВК України річка Десна з її затоками, протоками та старицями належить до великих річок. Статтею 88 ВК України визначено, що навколо великих річок і водосховищ на них встановлюється прибережна захисна смуга шириною 100 м. Аналізом виготовлених ТОВ «Регіональний центр розвитку» схем накладення спірних земельних ділянок встановлено, що зазначені земельні ділянки повністю накладаються на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу річки Десна. Таким чином земельні ділянки передані у приватну власність за рахунок земель водного фонду, що є порушенням вимог чинного законодавства. Оспорюване рішення також прийнято всупереч вимог ст.ст. 59,60, 84, 118, 149 ЗК України, ст.ст. 88, 89 ВК України, оскільки на його підставі передано у приватну власність земельну ділянку водного фонду та змінено її цільове призначення в межах прибережної захисної смуги водного об`єкту загальнодержавного значення - річки Десна для ведення індивідуального садівництва де заборонено розорювання земель, а також садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив, будівництво будь-яких споруд.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову прокурор просив усунути перешкоди у здійсненні Пірнівською сільською територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду, шляхом:

визнання недійсним рішення Новосілківської сільської ради від 22 грудня 2017 року № 230-21- VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність;

скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43417309 від 09 жовтня 2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6012;

скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43018929 від 14 вересня 2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6014;

скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43514902 від 16 жовтня 2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6016;

скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43514514 від 16 жовтня 2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6015;

скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43515386 від 16 жовтня 2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6021;

скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43515159 від 16 жовтня 2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6020;

повернення з незаконного володіння ОСОБА_2 земельних ділянок з кадастровими номерами :36:060:6012, :36:060:6014 та повернення з незаконного володіння ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами :36:060:6016, :36:060:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 на користь Пірнівської сільської територіальної громади.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 березня 2025 року в задоволенні позову керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Пірнівської сільської територіальної громади відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури Грабець І. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Вважає помилковим висновок суду, що спірні земельні ділянки не накладаються на 100- метрову прибережну захисну смугу р.Десна, виходячи із проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище Лужок в с.Новосілки. Вказаний проект не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні положень ст. ст. 77, 78, 81 ЦПК України. Згідно проекту розмір прибережної захисної смуги водного об`єкту, прилеглого до земельних ділянок, відведених у приватну власність, складає 5,1771 га. Проект землеустрою не містить даних про встановлення іншої ширини прибережної захисної смуги річки Десна, ніж та, що визначена ст. 88 ВК України, а її розмір встановлено не шириною від урізу води, а площею виміру в гектарах, що є грубим порушенням вказаних вимог законодавства. Вказаним проєктом розроблено прибережну захисну смугу каналу, тоді як водний об`єкт поряд зі спірною земельною ділянкою - це природній водний об`єкт загальнодержавного значення - річка Десна. Суд не врахував, що порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, у тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50-54 Закону України «Про землеустрій», відповідно до яких проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянки складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому ЗК України. Проте вказаний проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га не погоджувався в установленому законом порядку, зокрема, у вказаному проекті відсутнє відповідне погодження органу державного контролю та висновок державної землевпорядної експертизи. Проект землеустрою містить кадастровий план земельної ділянки, відведеної під прибережну захисну смугу з кадастровим номером :36:060:0906, відомості про яку відсутні у Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до листа Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28 травня 2019 року № 01-12/502 водний об`єкт, розташований поряд зі спірною земельною ділянкою, є затокою річки Десна. Аналогічну за змістом інформацію 21 травня 2019 року надано міжрегіональним офісом захисних масивів Дніпровських водосховищ та 21 березня 2019 року Центральною геофізичною обсерваторією ім.Бориса Срезневського. Згідно зі схемою накладення спірної земельної ділянки, виготовленою ТОВ «Регіональний центр розвитку», земельні ділянки з кадастровими номерами :36:060:6012, :36:060:6014,:36:060:6016, :36:060:6015, :36:060:6021, :36:060:6020 повністю накладаються на землі водного фонду, а саме на 100 - метрову прибережну захисну смугу р.Десна. Відтак, спірні земельні ділянки передані у власність всупереч прямої заборони, передбаченої вимогами ст. ст. 60, 61 ЗК України, ст. ст. 88, 89 ВК України.

В апеляційній інстанції представник прокуратурипідтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник відповідача Бернадіна І.А. просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання інші учасники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Новосілківської сільської ради від 22 грудня 2017 року № 230-21-VII затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність 6 громадянам України земельні ділянки загальною площею 0,36 га для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області (т. 1 а.с. 33).

На підставі вказаного розпорядження рішенням державного реєстратора Новосілківської сільської ради зареєстровано за громадянами право власності на земельні ділянки, а саме: за ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 19 січня 2018 року, індексний номер 39266827); за ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 04 січня 2018 року, індексний номер 39097236); за ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10 січня 2018 року, індексний номер 39142243); за ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10 січня 2018 року, індексний номер 39142377); за ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10 січня 2018 року, індексний номер 39142675); за ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 03 січня 2018 року, індексний номер 39142512).

В подальшому ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2018 року відчужив належну йому земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 на користь ОСОБА_2 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 09 жовтня 2018 року, індексний номер 43417309).

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 на користь ОСОБА_2 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 14 вересня 2018 року, індексний номер 43018929).

ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2018 року відчужив належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня 2018 року, індексний номер 43514902).

ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня 2018 року, індексний номер 43514514).

ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня 2018 року, індексний номер 43515386).

ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужив належну йому земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16 жовтня2018 року, індексний номер 43515159) (т. 1 а.с. 35-57).

Отже, власником спірних земельних ділянок з кадастровим номером :36:060:6016, :36:060:6015, :36:060:6021, :36:060:6020 є ОСОБА_1 .

Власником спірних земельних ділянок з кадастровим номером :36:060:6012, :36:060:6014 є ОСОБА_2 .

Заявляючи вимоги до Пірнівської сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення Новосілківської сільської ради, скасування рішень державного реєстратора та повернення земельних ділянок, керівник Вишгородської окружної прокуратури надав копію схеми накладання земельних ділянок, копію листа Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28 травня 2019 року № 01-12/502, листа від 21 травня 2019 року за № 705/01-12/979 Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ,листа від 21 березня 2019 року № 17-08/617 Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського.

Відповідно до листа Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28 травня 2019 року № 01-12/502 водотік, від якого неподалік розташовані спірні земельні ділянки, це затока річки Десна, яка утворилась внаслідок зміни основного русла р. Десна є великою річкою з нормативною шириною прибережної захисної смуги 100 м. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Разом з цим прибережна захисна смуга не була відведена на підставі розробки окремого проекту землеустрою. Згідно картографічних матеріалів на електронних носіях вздовж берегів затоки існує берегоукріплення (т. 1 а.с. 30).

З листа Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ від 21 травня 2019 року за № 705/01-12/979 вбачається, що згідно загальнодоступних картографічних матеріалів водний об`єкт поряд з вказаними у зверненні земельними ділянками відноситься до заплави річки Десна. Площа водозбору річки Десна 88900 тис. км?, довжина 1130 км. Згідно ст. 79 ВК України залежно від водозбірної площі басейну річки поділяються на великі, середні та малі. До великих належать річки, які розташовані у кількох географічних зонах і мають площу водозбору понад 50 тис. км. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Також цим листом повідомлено, що Офіс користується загальнодоступними картографічними матеріалами та не має повноважень визначення місця розташування земельних ділянок і їх нанесення (т. 1 а.с. 31).

У листі Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського від 21 березня 2019 року № 17-08/617 зазначено, що водний об`єкт, який розташований поряд з земельними ділянками з кадастровими номерами :36:061:6011, :36:061:6010, :36:061:6013, :36:061:6001, :36:061:6022, :36:061:6019, :36:061:6009, :36:061:6023, :36:061:6024, :36:061:6018, :36:061:6017, :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 (всього 17 ділянок) - це природний водний об`єкт затока річки Десна. Річка Десна має загальну площу водозбору 88900 км?, довжину 1130 км. Згідно статті 79 ВК України річка Десна з її затоками належить до великих річок. Згідно статті 88 ВК України навколо великих річок встановлюється прибережна захисна смуга шириною 100 м. (т. 1 а.с. 32).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Пірнівської сільської територіальної громади, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих прокурором копій схем накладання земельних ділянок неможливо встановити де саме знаходиться річка Десна по відношенню до спірних земельних ділянок. На зйомці зображений лише об`єкт без ідентифікації, яким можуть бути як канал, озеро, заплави тощо. Матеріалами справи не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами, що поблизу спірних земельних ділянок протікає саме річка Десна, а не інший водний об`єкт, прибережна смуга якого може бути менша ніж 100 м. Наявність у листі Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського № 17-08/998 від 07 травня 2019 року посилання на водний об`єкт поряд із спірною земельною ділянкою не є достатнім доказом порушення вимог ЗК України і ВК України, та не може бути підставою для втручання в право власності особи. Судом установлено, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 віднесені до земель індивідуального садівництва і знаходиться поза межами земель водного фонду і прибережної захисної смуги р.Десна. Прибережна захисна смуга площею 5,1771 га в межах с.Новосілки, урочище «Лужок» Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером :36:060:0906 сформована як самостійний об`єкт цивільних прав з моменту присвоєння кадастрового номеру в 2013 році, який є її спеціальним ідентифікатором, що здійснено за затвердженим у встановленому Законом порядку відповідним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що в повній мірі відповідає вказаним вище вимогам Закону. У даному випадку межі прибережної захисної смуги встановлено за окремим проектом землеустрою, розробленим і затвердженим в порядку передбаченому Законом. При наданні у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спірних земельних ділянок Новосілківська сільська рада Вишгородського району Київської області правильно виходила з наявного на той час проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги р.Десна, затвердженого у вересні 2013 року, а не з нормативних розмірів установлених ст. 88 ВК України. Відтак, прокурором не було доведено, що земельні ділянки з кадастровим номером :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 накладаються на землі водного фонду.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону земель» об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Статями 19, 20 ЗК України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, на землі водного фонду. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Частиною першою статті 58 ЗК України та статтею 4 ВК України передбачено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації об`єктів водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Так, стаття 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно ж до частини четвертої статті 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

Випадки передачі земель водного фонду у приватну власність, зокрема громадян, передбачені положеннями частини другої статті 59 ЗК України.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (частина четверта статті 59 ЗК України).

Отже, за змістом зазначених норм права землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі, зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

За положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України (у редакціях, чинних на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 ВК України.

Відповідно до статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій установлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Згідно зі статтею 61 ЗК України, статтею 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг..

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц.

Відповідно, у разі існування затвердженого проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги з ухваленням відповідного рішення компетентним органом, слід виходити з меж захисної смуги, встановлених відповідними документами та рішеннями.

Положення ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, як на підставу для визнання недійсним рішення Новосілківської сільської ради від 22 грудня 2017 року № 230-21- VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність», скасування реєстрації права власності та повернення земельних ділянок :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 у власність Пірнівської сільської територіальної громади, прокурор посилався на те, що зазначені земельні ділянки повністю накладаються на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу річки Десна, що визначена ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України.

На підтвердження вказаних обставин прокурор надав копію схеми накладання земельних ділянок, складеної ТОВ «Регіональний центр розвитку», копію листа Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28 травня 2019 року № 01-12/502, листа від 21 травня 2019 року за № 705/01-12/979 Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ, листа від 21 березня 2019 року № 17-08/617 Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського.

Листом Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ від 21 травня 2019 року за № 705/01-12/979 повідомлено, що згідно загальнодоступних картографічних матеріалів водний об`єкт поряд з вказаними у зверненні земельними ділянками відноситься до заплави річки Десна. Площа водозбору річки Десна 88900 тис. км?, довжина 1130 км. Згідно ст.79 ВК України залежно від водозбірної площі басейну річки поділяються на великі, середні та малі. До великих належать річки, які розташовані у кількох географічних зонах і мають площу водозбору 2 понад 50 тис. км. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. У листі зазначено, що Офіс користується загальнодоступними картографічними матеріалами та не має повноважень визначення місця розташування земельних ділянок і їх нанесення (т. 1 а.с. 31).

Басейнове управління водних ресурсів середнього Дніпра листом від 28 травня 2019 року № 01-12/502 повідомило прокуратуру, що даний водотік, від якого неподалік розташовані спірні земельні ділянки, є затокою річки Десна, яка утворилась внаслідок зміни основного русла. Десна є великою річкою з нормативною шириною прибережної захисної смуги 100м. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Прибережна захисна смуга не була відведена на підстав розробки окремого проекту землеустрою. Згідно картографічних матеріалів на електронних носіях вздовж берегів затоки існує берегоукріплення (т. 1 а.с. 30).

У відповідь на запит Києво-Святошинської місцевої прокуратури Центральна геофізична обсерваторія ім. Бориса Срезневського листом від 21 березня 2019 року № 17-08/617 повідомила, що розташований поряд з земельними ділянками з кадастровими номерами :36:061:6011, :36:061:6010, :36:061:6013, :36:061:6001, :36:061:6022, :36:061:6019, :36:061:6009, :36:061:6023, :36:061:6024, :36:061:6018, :36:061:6017, :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 (всього 17 ділянок) природний водний об`єкт є затокою річки Десна. Річка Десна має загальну площу водозбору 88900 км?, довжину 1130 км. Згідно статті 79 ВК України річка Десна з її затоками належить до великих річок. Згідно статті 88 ВК України навколо великих річок встановлюється прибережна захисна смуга шириною 100 м. (т. 1 а.с. 32).

Разом з тим, з повідомлень вищевказаних установ неможливо встановити про який саме водний об`єкт йде мова. З матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки розташовані неподалік самої річки Десни, а також водного об`єкта, визначеного прокурором як затока річки Десни, а відповідачами - як канал. До вказаних листів не долучені додатки з належним чином оформленими графічними матеріалами.

Графічне зображення спірних земельних ділянок міститься лише в графічних схемах земельних ділянок та кадастрових планах, які складені директором ТОВ «Регіональний центр розвитку» та на які посилався прокурор (а.с. 23-29 т. 1). Але прокурором не надано суду доказів повноважень та компетенції ТОВ «Регіональний центр розвитку» на виконання відповідних досліджень.

У вказаних графічних матеріалах та кадастрових планах не зазначено з яких саме вихідних даних та методики виходила особа, яка їх складала. З вказаних матеріалів неможливо встановити, що дослідження проводилися з даних, які сформовані саме на день прийняття оскаржуваного рішення Новосілківської сільської ради від 22 грудня 2017 року № 230-21-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність» та з урахуванням меженного періоду, що прямо передбачено чинним законодавством.

Питання про призначення в справі відповідної експертизи прокурор не порушував.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Новосілківської сільської Вишгородського району Київської області ради 24 грудня 2012 року № 225-20-VI надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу, урочище «Лужок».

У 2013 році Малим колективним багатопрофільним підприємством «Геоград» розроблено проект щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок» у с. Новосілки Вишгородського району Київської області, в якому сформовано земельну ділянку і відповідно до кадастрового плану присвоєно кадастровий номер :36:060:0906.

Рішенням 25 сесії 6 скликання Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 06 вересня 2013 року № 271-25-VI про встановлення прибережної захисної смуги затверджено вищевказаний проект землеустрою.

Відтак, у даному випадку межі прибережної захисної смуги встановлено за окремим проектом землеустрою, який розроблений і затверджений в порядку передбаченому Законом, а не за загальними нормативними положеннями ч. 2 ст. 88 ВК України.

При наданні у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спірних земельних ділянок Новосілківська сільська рада Вишгородського району Київської області правильно виходила з наявного на той час проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги, затвердженого у вересні 2013 року, а не з нормативних розмірів установлених ст. 88 ВК України.

Встановивши, що рішенням 25 сесії 6 скликання Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 06 вересня 2013 року № 271-25-VI було затверджено проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок» у с. Новосілки Вишгородського району Київської області, вказана прибережна захисна смуга була сформована, як самостійний об`єкт з моменту присвоєння кадастрового номеру в 2013 році, який є її спеціальним ідентифікатором, що здійснено за затвердженим у встановленому Законом порядку відповідним проектом землеустрою, прокурор не довів, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 знаходяться в межах земель водного фонду і прибережної захисної смуги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позову прокурора.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта на недоведеність факту існування затвердженої прибережної захисної смуги, оскільки земельна ділянка :36:060:0906 не внесена до Державного земельного кадастру, а також те, що суд безпідставно врахував проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу прощею 5,1771 га, оскільки він не погоджувався у встановленому ст. 123 ЗК України порядку і у ньому не встановлено ширину від урізу води.

Як встановлено судом, земельна ділянка з кадастровим номером :36:060:0906 була сформована згідно зі ст.79-1 ЗК України, встановлена за розробленим і затвердженим у передбаченому Законом порядку проектом землеустрою, що є підставою для її реєстрації та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру у порядку статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Сама по собі відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906 не свідчить про незаконність встановлення прибережної захисної смуги, площею 5,1771 га в межах села Новосілки, урочище «Лужок» Новосілківської сільської ради Вишгородського району.

Проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги, площею 5,1771 га в межах села Новосілки, урочище «Лужок» Новосілківської сільської ради Вишгородського району, розроблений МКБП «Георад», був затверджений рішенням Новосілківської сільської ради № 271-25-VІ від 06 вересня 2013 року.

В матеріалах справи відсутні дані про оскарження або скасування вказаного рішення Новосілківської сільської ради у встановленому законом порядку.

Колегією суддів встановлено, що питання законності встановлення прибережної смуги, затвердженої рішенням Новосілківської сільської ради № 271-25-VІ від 06 вересня 2013 року та дотримання за таких умов вимог ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України при наданні земельних ділянок у власність вже були предметом судового розгляду за позовами прокурора до Пірнівської сільської ради та інших фізичних осіб. Так, у постанові від 09 жовтня 2024 року в справі № 363/1513/22 Верховний Суд відхилив доводи прокурора щодо безпідставності врахування затвердженої вказаним рішенням Новосілківської сільської ради прибережної захисної смуги та невнесення земельної ділянки :36:060:0906 до Державного земельного кадастру.

Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції надав належну оцінку наданим сторонами доказам.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця І. підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 березня 2025 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря залишити без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 березня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.