Ухвала

03 червня 2025 року

м. Київ

справа № 607/14988/23

провадження № 61-6970ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Матуса Тараса Анатолійовича як представника ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації у порядку поділу майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь у порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки «Renault Master», 2004 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , у розмірі 114 740,00 грн; 1/2 частки транспортного засобу марки «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , у розмірі 232 420,00 грн; 1/2 частки транспортного засобу марки «Renault Fluence», 2013 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , у розмірі 124 960,00 грн.

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням від 24 жовтня 2024 року позов задовольнив частково. Стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки «Renault Master», 2004 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , у розмірі 114 740,00 грн; 1/2 частки транспортного засобу марки «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , у розмірі 232 420,00 грн; 1/2 частки транспортного засобу марки «Renault Fluence», 2013 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , у розмірі 87 765,00 грн. У решті позову відмовив. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4 349,25 грн. Судовий збір у сумі 371,95 грн поклав на позивача ОСОБА_1

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області додатковим рішенням від 31 жовтня 2024 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 758,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 32 242,00 грн поклав на відповідача ОСОБА_2 .

Тернопільський апеляційний суд постановою від 17 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Костова Н. З., задовольнив частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу марки «Renault Master», 2004 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , у розмірі 114 740,00 грн та 1/2 частки транспортного засобу марки «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , у розмірі 232 420,00 грн, скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 4 349,25 грн змінив, зменшив суму судового збору з 4 349,25 грн до 1 249,70 грн.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 735,50 грн.

30 травня 2025 року адвокат Матус Т. А. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року у цій справі.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 472 120,00 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд зауважує, що зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у справі на рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання представника заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Матуса Тараса Анатолійовича як представника ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації у порядку поділу майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов