Справа № 569/6838/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат звернувся ОСОБА_1 .

В позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачкою по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2010 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нормальні та належні стосунки у них з відповідачкою не склалися. Непорозуміння, які виникали між ними призвели до втрати один до одного почуття любові та поваги та стали підставою окремого проживання. Зважаючи на окреме проживання однією сім`єю, шлюб який зареєстрований між ними носить формальний характер, оскільки обов`язки один перед одним, як подружжя, у них відсутні. Стверджує, що не бажає перебувати в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, оскільки він суперечить їх інтересам. Подальше збереження та існування їх сім`ї немає ніякого сенсу, шлюб який зареєстрований між ними має бути розірвано в судовому порядку. Примирення між ними не можливе.

Тому, з цих підстав, позивач просить суд позов задоволити та розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також вирішити питання про судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з`явився, однак при подачі позовної заяви до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами в справі, позовні вимоги заявлені ним в позовній заяві про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. У разі неприбуття відповідача на слухання справи, не заперечує щодо постановлення судом заочного рішення в справі.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про визнання позову, у якій, просила суд провести розгляд справи у її відсутність у зв`язка уз перебуванням за межами міста. Крім того зазначила, що вона підтверджує той факт, що їх з позивачем шлюб носить формальний характер, оскільки тривалий час вони проживають окремо, не мають спільних прав та обов`язку, з приводу чого їх шлюб підлягає розірванню. Наданими їй правами, як стороні даної справи, визначеними в ст.34, 49 ЦПК України позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 до неї, ОСОБА_2 про розірвання між ними шлюбу, - визнає.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2010 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб (повторно) серії НОМЕР_1 виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 лютого 2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 12 березня 2010 року, про що складено відповідний актовий запис №217. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, непорозуміння, які виникали між ними призвели до втрати один до одного почуття любові та поваги, шлюб між ними носить формальний характер, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідачка заявлені вимоги повністю визнала та не заперечила проти їх задоволення, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. сплачений ним при подачі позовної заяви до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 12 березня 2010 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №217 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов