ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4698/25 Справа № 203/567/22 Головуючий у першій інстанції: Ханієва Ф. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська у складі судді Ханієвої Ф.М. від 27 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання дій неправомірними, визнання нечинною транзакції та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є споживачем банківських послуг, які надаються в АТ «Альфа-Банк» (з 30.11.2022 року змінив найменування на АТ «Сенс Банк»). Відносно неї 07.09.2021 року було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме було викрадено її мобільний телефон з сім-карткою: НОМЕР_1 , який був фінансовим номером в АТ «Альфа-Банк». Після виявлення факту викрадення мобільного телефону через декілька годин позивач зателефонувала на свій номер телефону з телефону своєї знайомої. На телефонний дзвінок відповів чоловік, який сказав, що він знайшов телефон в районі автовокзалу м. Дніпра і про те, що позивачка може приїхати та забрати свій телефон за адресою по АДРЕСА_1 . Це було близько 21:00 години та позивач просила цього чоловіка зустрітися з нею наступного дня. Проте, коли вона почала йому телефонувати, телефон вже був вимкнений. ОСОБА_1 зрозуміла, що ніхто не збирається повертати їй телефон, а відносно неї вчинено кримінальне правопорушення. Наступного дня 08.09.2021 року о 19:45 годині позивач повідомила відповідача за номером контакт-центру з мобільного телефону про викрадення її мобільного телефону з фінансовим номером: НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк», та просила негайно зупинити будь-які операції по карткам та рахункам. Також працівник банку повідомив позивачку про списання з її банківського рахунку № НОМЕР_2 08.09.2021 року грошових коштів на суму 29295,00 грн. 10.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась до ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про викрадення телефону. За її заявою були внесені відомості до ЄРДР за №0000524. За результатами досудового розслідування слідчим ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000524. Тому позивач повторно звернулась 19.10.2021 року із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, після чого постанова про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України була скасована прокурором, а до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Також позивачка повідомила про подію, що сталась, відповідача та НБУ. Проте останні листами повідомили її про те, що банк не може повернути їй грошові кошти, які були списані з її банківського рахунку та слід чекати результатів проведення розслідування. Водночас, наразі працівники банку систематично здійснюють дзвінки на телефон позивачки з вимогою погасити заборгованість по картковому рахунку, яка збільшилась після здійснення відносно неї шахрайських дій. Тому позивачка просила визнати неправомірними дії АТ «Сенс Банк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні картковим рахунком № НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_1 ; визнати нечинною транзакцію щодо перерахування коштів на суму 29295,00 грн з її карткового рахунку № НОМЕР_2 ; зобов`язати АТ «Сенс Банк» повернути позивачці грошові кошти в сумі 29295,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку, відкритому в АТ «Сенс Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року позов задоволено частково. Зобов`язано АТ «Сенс Банк» відновити залишок кредитних коштів на картковому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 в АТ «Сенс Банк» у розмірі 29295,00 грн, станом на 07.09.2021 року, тобто до того стану, в якому він був перед виконанням операції - 08.09.2021 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В апеляційній скарзі АТ «Сенс Банк», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від АТ «Сенс Банк» 28.05.2025 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника апелянта.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 є клієнтом банку - АТ «Альфа-Банк», який з 30.11.2022 року змінив найменування на АТ «Сенс Банк», та має банківський рахунок № НОМЕР_2 . Це підтверджується копіями банківських виписок, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 16, 49-50, 101-124 т.1).

Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 за кредитною карткою в АТ «Альфа-Банк» за період з 06.09.2021 року по 10.09.2021 року, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , 08.09.2021 року відбулось списання грошових коштів на суму 29295,00 грн (а.с. 16, 49-50 т.1).

Цього ж дня - 08.09.2021 ОСОБА_1 повідомила відповідача за номером контакт-центру з мобільного телефону про несанкціоноване списання коштів, необхідність блокування картки, а також про втрату контролю нам sim-картою, що підтверджується листом АТ «Альфа-Банк» 01.11.2021 №94769-23.1-б/б (а.с. 18-19 т.1).

Також позивачка 10.09.2021 звернулась із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення до правоохоронних органів.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 11.09.2021 року №0000524 станом на 04.10.2021 року, за заявою ОСОБА_1 від 10.09.2021 року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 185 КК України, запис №1; короткий виклад обставин: ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 07.09.2021 року близько 18:30 години за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа шляхом вільного доступу заволоділа майном заявника, розмір шкоди встановлюється; 18.09.2021 року кримінальне провадження було закрите за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 11 т.1).

Відповідно до витягу з ЄРДР від 11.09.2021 року №0000524 станом на 20.10.2021 року, за заявою ОСОБА_1 від 19.10.2021року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 190 КК України, запис №2; короткий виклад обставин: в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000524 було допитано потерпілу ОСОБА_1 , котра під час допиту дала наступні показання, а саме те, що коли в неї було викрадено мобільний телефон, в ньому були встановлені додатки мобільних банків: АТ «Альфа-Банк», АТ «Приватбанк», з яких невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа кредитними коштами, що належать заявнику ОСОБА_1 (а.с. 12 т.1).

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 16.10.2021 року було залучено ОСОБА_1 в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000524 від 11.09.2021 року (а.с. 10 т.1).

Листом АТ «Альфа-Банк» 01.11.2021 №94769-23.1-б/б повідомлено позивачку, зокрема, що банк не може повернути грошові кошти, які були списані з карткового рахунку та зазначає, що готовий сприяти поліції під час проведення розслідування та надати усі необхідні дані у разі надходження запитів у встановленому порядку (а.с. 18-19 т.1).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

У статті 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктами 1.4, 1.27 статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу (пункт 1.4 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі (абзац 3 пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідно до пункту 14.2 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним, зокрема, у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем.

Пунктом 14.16 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до частин п`ятої-сьомої, дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 (яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин), користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі №501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі №577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі №759/4025/19, від 29 серпня 2022 року у справі №532/1349/19, від 31 липня 2024 року у справі №953/5904/22.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, щосписання коштів 08.09.2021 рокуз карткового рахунку позивачки на суму 29295,00 грн відбулось без ініціювання нею переказу коштів, вонане вчиняла дій, спрямованих на списання чи переказ коштів з її карткового рахунку; встановивши, що ОСОБА_1 у день списання коштів звернулась до банку та повідомила про втрату (крадіжку) мобільного телефону та платіжну операцію 08.09.2021 року на суму 29295,00 грн, яка нею не виконувалась; враховуючи також, що через день позивачка звернулася з відповідною заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів, у зв`язку з чим було зареєстроване кримінальне провадження за №0000524, в якому ОСОБА_1 залучено в якості потерпілої; приймаючи до уваги, що банком не представлено суду будь-яких належних та допустимих доказів факту сприяння (діями чи бездіяльністю) ОСОБА_1 втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання АТ «Сенс Банк» відновити залишок кредитних коштів на картковому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 в АТ «Сенс Банк» у розмірі 29295,00 грн, станом на 07.09.2021 року, тобто до того стану, в якому він був перед виконанням вказаної операції 08.09.2021 року.

Щодо посилань відповідача на несвоєчасне повідомлення банку про втрату (крадіжку) мобільного телефону та блокування банківських карток, суд зазначає наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя, четверта статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Судом установлено, що позивачка на наступний день після викрадення у неї мобільного телефону (близько 18:30 год. 07.09.2021) та у день несанкціонованого списання коштів повідомила банк про втрату телефону та блокування картки, а через день звернулася до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї крадіжки. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у позивачки була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення з повідомленням про втрату мобільного телефону та блокування картки.

Враховуючи характер правовідносин сторін, які регламентуються, зокрема, Законом України "Про захист прав споживачів", колегія виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 08 лютого 2018 року в справі №552/2819/16-ц.

Відповідач не надав доказів на підтвердження вчинення позивачкою дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за платіжною карткою.

Більше того, ОСОБА_1 залучено як потерпілу у кримінальному провадженні №0000524 від 11.09.2021 року за фактом крадіжки її мобільного телефону ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про вибуття з володіння вказаного майна без волі позивачки, у зв`язку з вчиненням відносно неї злочину.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду оскаржене лише в частині задоволених позовних вимог, а тому суд апеляційної інстанції справу в частині відмови у визнанні неправомірними дій АТ «Сенс Банк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні картковим рахунком № НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_1 та в частині відмови у визнанні нечинною транзакції щодо перерахування коштів на суму 29295,00 грн з карткового рахунку позивачки № НОМЕР_2 - не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 статті 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого суду в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 червня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова