РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

11 червня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Литвин А. Є.

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Усенко А. В.,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС",

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович,

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович,

розглянувши за відсутності учасників справи в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення суми, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович,

в с т а н о в и в:

24.04.2025 представник позивача Усенко А. В. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" з вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 52403, виданий 29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" заборгованості в розмірі 32 300 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави - 9 057 грн 69 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 6 500 грн 00 коп.

На обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю. Д. перебуває виконавче провадження № 68565009 щодо примусового виконання виконавчого напису № 52403, вчиненого 29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ІНСТАФІНАНС" заборгованості в розмірі 32 300 грн 00 коп.

Водночас, приватний нотаріус під час вчинення виконавчого напису не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості, а також не послався на будь-який документ щодо свідчить про безспірність заборгованості.

Позивач ОСОБА_1 не визнає зазначену суму заборгованості, і оспорює її, також не отримувала будь-яких документів щодо цієї заборгованості. Вважає, що кошти, стягнуті на користь відповідача, підлягають поверненню як безпідставно набуті.

Таким чином, приватний нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог ТОВ "ІНСТАФІНАНС", що свідчить про порушення вимог ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", у зв`язку з чим є всі підстави для визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.04.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 14.05.2025.

Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.04.2025 зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 68565009, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Пашковим Юрієм Дмитровичем на підставі виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, № 52403, від 29.12.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" заборгованості у розмірі 32 300 грн 00 коп.

12.05.2025 від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю. Д. надійшла інформація на виконання ухвали суду.

14.05.2025 у зв`язку з першою неявкою представника відповідача судовий розгляд відкладено.

11.06.2025 належним чином повідомлені учасники цивільного процесу повторно в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача Усенко А. В. у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНСТАФІНАНС" про причини повторної неявки не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю. Д. на судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.)

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52403, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ІНСТАФІНАНС" заборгованості в розмірі 32 300 грн 00 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. від 08.02.2022 відкрите виконавче провадження № 68565009, на підставі виконавчого напису № 52403, виданого 29.12.2021 (а. с. 20).

16.12.2024 виконавче провадження № 68565009 прийнято в провадження приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю. Д. (а. с. 21).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю. Д. накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (а. с. 22).

З листа приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю. Д. від 08.05.2025 за вих. № 8524 вбачається, що згідно обліку АСВП сканкопії виконавчого напису, вичиненого 29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ІНСТАФІНАНС" заборгованість у розмірі 32 300 грн 00 коп., реєстровий № 52403, на підставі якого було відкрито ВП № 68565009 у системі АСВП відсутні. За обліком АСВП станом на 31.03.2025 було перераховано як сплата боргу стягувачу ТОВ "ІНСТАФІНАНС" у розмірі 8 089 грн 72 коп. (а. с. 63-64).

Водночас, з даних із застосунку "ДІЯ", наданими представником позивача, вбачається, що під час виконавчого провадження 68565009 на користь ТОВ "ІНСТАФІНАНС" стягнуто 9 057 грн 69 коп. (а. с. 23).

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин"

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та не чинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та не чинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, у цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчиняючи 29.12.2021 виконавчий напис № 52403, приватний нотаріус не мав підстав керуватися пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

За загальним правилом, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, відповідач мав надати оригінал нотаріально посвідченого договору з позивачем, однак такого договору не існує.

За таких обставин, слід визнати, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений на порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за оспорюваним виконавчим написом в порядку його примусового виконання з позивача було стягнуто на користь відповідача грошові кошти у розмірі 9 057 грн 69 коп., що підтверджується скріншотом (а. с. 23).

Таким чином, загальна сума стягнутих грошових коштів з ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 68565009 складає 9 057 грн 69 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, положення ст. 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2)відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Враховуючи, що виконавчий напис вчинено незаконно, то і правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначених виконавчих написів відпали, а тому стягнуті з позивача грошові кошти у сумі 9 057 грн 69 коп. підлягають поверненню, а отже, стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 8, 43).

Щодо витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Тобто, саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.

Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 52403, вчинений 29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 32 300 грн 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" на користь ОСОБА_1 9 057 (дев`ять тисяч п`ятдесят сім) грн 69 коп., що набуті на підставі виконавчого напису, який визнано такими, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" на користь ОСОБА_1 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правничу допомогу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС", місцезнаходження: вул. Сурікова, буд. 3а, м. Київ, 03035; .

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: пр-т Григоренка, буд. 15, прим. 3, м. Київ, 02068.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович, місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, буд. 25, офіс 1, м. Харків, 61001.

Повне рішення складене 11.06.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко