КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 2-3924/2010

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10949/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Мерзлого Л.В., по справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - Змієвської Т.П. про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

09 квітня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області від представника ТОВ «Дебт Форс» - адвоката Змієвської Т.П. надійшла заява про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником, в якій остання просила: замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника: ТОВ «Дебт Форс» (, місце знаходження: 02095, місто Київ, Дарницький район, вулиця Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1) у виконавчому листі № 2-3924/2010 за позовом ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до Боржника 1 ОСОБА_1 ;

замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника: ТОВ «Дебт Форс» (, місце знаходження: 02095, місто Київ, Дарницький район, вулиця Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1) у виконавчому листі № 2-3924/2010 за позовом Товариства ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до Боржника 2 - ОСОБА_3 (т.2 а.с. 105-110).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2025 року заяву представника ТОВ «Дебт Форс» - Змієвської Т.П. про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником повернуто (т. 2 а.с. 113-115).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 25 квітня 2025 року керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - Костюченко М.І. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу, а заяву направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2 а.с. 117-120).

На обґрунтування скарги зазначала, що із Оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції повернув заяву про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником з тих підстав, що судом було по суті вирішено аналогічні вимоги заявника про заміну стягувача та встановлено при дослідженні заяви та додатків до неї, що договір про відступлення права вимоги між ТОВ «Вердикт-капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено 10.03.2023, тобто до ухвалення судом рішенням у справі № 2-3924/2010. Таким чином, позивач по справі № 2-3924/2010 станом на 29.01.2024 втратив статус кредитора у даних правовідносинах, а отже мала місце відсутність порушеного права чи безпосереднього інтересу позивача в даній справі, який на час постановлення рішення був неналежним позивачем та відповідно не існували права вимоги на момент прийняття рішення. Крім того, суд звернув увагу на той факт, що в судовому засіданні 29.01.2024 приймала участь представник ТОВ «Вердикт-Капітал» Змієвська Т.П., яка звернулась до суду з даною заявою та яка, в свою чергу, суду не повідомила про те, що станом на 29.01.2024 ТОВ «Вердикт-Капітал» втратило право кредитора у вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки ТОВ «Вердикт-Капітал» 10.03.2023 відступило право вимоги за договором про відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект Центр», яке в подальшому, 07.11.2023 відступило право вимоги ТОВ «Дебт Форс». Ухвала суду від 19.03.2025 сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили 04.04.2025.

З вищевказаною позицією погодитися не погоджувалась. Вказувала, що в постанові від 30.07.2019 року у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку про те, що до видачі виконавчого листа - змінюється сторона (стягувач) у справі, після видачі виконавчого листа і до відкриття виконавчого провадження здійснюється заміна боржника чи стягувача у виконавчому листі, після відкриття виконавчого провадження - заміна сторони виконавчого провадження.

29.01.2024 року Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення по справі № 2-3924/2010 про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 25-317/07-ШД від 03.05.2007. 19.03.2025 року Ірпінським міським судом Київської області було відмовлено у заяві ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача правонаступником.

Звертаючись до правового висновку, який було викладено у Постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 381/3638/17, заяви, що відносяться до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення можуть бути подані повторно і суд зобов`язаний їх розглянути по суті у передбаченому законом порядку. Аналогічні висновки містяться і у Постанові Великої Палати Верховного суду від 13 листопада 2024 року по справі № 186/871/14-ц.

Так, до повторної заяви заявником було долучено новий доказ, а саме Інформація про виконавче провадження № 35695738 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3924/2010.

Щодо, втрати права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 29.01.2024 року зазначала, що відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони кредитора у правовідносинах договору кредиту, заборгованість по якому посвідчена виконавчим написом нотаріуса, і переходу до іншої особи (Нового кредитора) прав і обов`язків вибулої сторони. Порядок оскарження та перегляду судових рішень чітко визначений ЦПК, не зважаючи на що суд першої інстанції в своїй ухвалі фактично здійснює правову оцінку обґрунтованості судового рішення виходячи за межі заявлених вимог. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони, адже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Тому, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Звертаючись до принципу безпосередності судового розгляду, який передбачено ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення, при цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, водночас, загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57 - 60, 131 - 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.: ст. ст. 76 - 81, 89, 228, 229, 235, 243, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України), визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують), оскільки, Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених ним обставин, що передбачено в п. 3, п. 5, п. 6, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі». Проте, всупереч наведеним нормам процесуального права оскаржувана ухвала в частині повернення заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС» - не відповідає наведеним критеріям процесуального закону (т. 2 а.с. 117-120).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Суд апеляційної інстанції забезпечив право відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та третьої особи подати відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, направивши відповідні повідомлення 12 травня 2025 року, третя особа ТОВ «Коллект Центр» була сповіщена повідомленням до Електронного кабінету в ЄСІТС, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на зазначені ними поштові адреси (а.с. 138-142).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи викладене.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.01.2024 позов ТОВ «Вердикт-Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» суму боргу за кредитним договором № 25-317/07-ШД від 03.05.2007 в розмірі 142 543,43 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт-капітал» судові витрати в розмірі 2 588,43 грн. (т. 2 а.с. 38-43).

22.03.2024 року на виконання вказаного рішення Ірпінським міським судом Київської області за заявою представника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» видано виконавчі листи.

05 березня 2025 року представник ТОВ «Дебт Форс» - адвокат Змієвська Т.П. звернулась до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником, в якій просила: замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника: ТОВ «Дебт Форс» (, місце знаходження: 02095, місто Київ, Дарницький район, вулиця Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1) у виконавчому листі № 2-3924/2010 за позовом ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до Боржника 1 ОСОБА_1 ; замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника: ТОВ «Дебт Форс» (, місце знаходження: 02095, місто Київ, Дарницький район, вулиця Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1) у виконавчому листі № 2-3924/2010 за позовом Товариства ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до Боржника 2 - ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 55-59).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2025 року по справі № 2-3924/2010 в задоволенні заяви представника ТОВ «Дебт Форс» - Змієвської Т.П. про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовлено (т. 2 а.с. 100-103).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що договір про відступлення права вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено 10.03.2023, тобто до ухвалення судом рішенням у справі № 2-3924/2010. Таким чином, позивач по справі № 2-3924/2010 станом на 29.01.2024 втратив статус кредитора у даних правовідносинах, а отже має місце відсутність порушеного права чи безпосереднього інтересу позивача в даній справі, який на час постановлення рішення був неналежним позивачем та відповідно не існували права вимоги на момент прийняття рішення. Крім того, в судовому засіданні 29.01.2024 приймала участь представник ТОВ «Вердикт Капітал» Змієвська Т.П., яка звернулась до суду з даною заявою та яка, в свою чергу, суду не повідомила про те, що станом на 29.01.2024 ТОВ «Вердикт-Капітал» втратило право кредитора у вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» 10.03.2023 відступило право вимоги за договором про відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект Центр», яке в подальшому, 07.11.2023 відступило право вимоги ТОВ «Дебт Форс». Разом з тим, до заяви представником заявника не долучено доказів на підтвердження того, що виконавчі листи по справі №2-3924/2010, копії яких долучені до заяви та які були видані судом стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал», не перебувають на примусовому виконанні та виконавче провадження не відкрито. Враховуючи, що під час розгляду заяви про заміну сторони стягувача суду надані відомості, які не були відомі на час постановлення рішення, а саме факт відсутності порушеного права позивача, крім того, відомості щодо того чи відкрито виконавче провадження за виконавчими листами у даній справі відсутні, суд відмовляє в задоволенні заяви за безпідставністю (т. 2 а.с. 100-103).

05 квітня 2025 року представник ТОВ «Дебт Форс» - адвокат Змієвська Т.П. повторно звернулась до суду з заявою про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником, в якій остання просила: замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника: ТОВ «Дебт Форс» (, місце знаходження: 02095, місто Київ, Дарницький район, вулиця Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1) у виконавчому листі № 2-3924/2010 за позовом ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до Боржника 1 ОСОБА_1 ; замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника: ТОВ «Дебт Форс» (, місце знаходження: 02095, місто Київ, Дарницький район, вулиця Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1) у виконавчому листі № 2-3924/2010 за позовом Товариства ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до Боржника 2 - ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 105-110).

Звертаючись повторно з вказаною заявою, представник ТОВ «Дебт Форс» - адвокат Змієвська Т.П. посилалась на нові докази, які додала на підтвердження на підтвердження заяви, а саме Інформацію про виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та зазначала, що на примусовому виконанні відсутні виконавчі провадження з приводу виконавчих листів № 2-3924/2010, при цьому, виконавчі листи в ТОВ «Дебт Форс» наявні та строки для примусового їх виконання не пропущені (т. 2 а.с. 105-110).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2025 року заяву представника ТОВ «Дебт Форс» - Змієвської Т.П. про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником повернуто (т. 2 а.с. 113-115).

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суддя виходив з того, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2025 по справі № 2-3924/2010 в задоволенні заяви представника ТОВ «Дебт Форс» - Змієвської Т.П. про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовлено. Тобто, судом було по суті вирішено аналогічні вимоги заявника про заміну стягувача та встановлено при дослідженні заяви та додатків до неї, що договір про відступлення права вимоги між ТОВ «Вердикт-капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено 10.03.2023, тобто до ухвалення судом рішенням у справі №2-3924/2010. Таким чином, позивач по справі № 2-3924/2010 станом на 29.01.2024 втратив статус кредитора у даних правовідносинах, а отже мала місце відсутність порушеного права чи безпосереднього інтересу позивача в даній справі, який на час постановлення рішення був неналежним позивачем та відповідно не існували права вимоги на момент прийняття рішення. Крім того, суд звернув увагу на той факт, що в судовому засіданні 29.01.2024 приймала участь представник ТОВ «Вердикт-Капітал» Змієвська Т.П., яка звернулась до суду з даною заявою та яка, в свою чергу, суду не повідомила про те, що станом на 29.01.2024 ТОВ «Вердикт-Капітал» втратило право кредитора у вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 ОСОБА_3 , оскільки ТОВ «Вердикт-Капітал» 10.03.2023 відступило право вимоги за договором про відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект Центр», яке в подальшому, 07.11.2023 відступило право вимоги ТОВ «Дебт Форс». Ухвала суду від 19.03.2025 сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили 04.04.2025. У зв`язку з викладеним, постановлення ухвали про залучення у справі правонаступника вже після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті позовних вимог, є фактично самостійною зміною цього рішення, що не допустимо. За викладених обставин, приймаючи до уваги зазначені вище положення чинного законодавства, а також те, що розгляд справи завершено, відтак і завершені усі стадії судового розгляду, передбачені приписами ЦПК України, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для прийняття до розгляду заяви представника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про залучення до участі у справі правонаступника, і саме тому останню слід повернути на адресу заявника.

Колегія суддів не може погодитисьз висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За положеннями статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Процесуальні відносини, пов`язані із поданням заяви про заміну сторони виконавчого провадження, регулюються розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», правила якого встановлюють окремий (спеціальний) процесуальний режим розгляду відповідних справ.

В узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що «у жодній зі статей розділу VI ЦПК законодавець не зазначив, які процесуальні дії має вчинити суддя, отримавши заяву чи подання, пов`язані з виконанням судових рішень.

Системний аналіз норм ЦПК свідчить про те, що при надходженні заяв, подань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), суд має постановити ухвалу про прийняття заяви, подання до свого провадження та призначення судового засідання».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24) суд касаційної інстанції сформував правовий висновок щодо процесуальних дій суду за повторно поданими заявами, передбаченими розділом VI ЦПК України, зазначивши у вказаному розділі ЦПК України врегульовано розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав (пункт 58).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета.

Також у постанові від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24, пункти 79-80 Постанови) Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України).

В свою чергу, відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №757/61850/18-ц (провадження №61-22707св19) та від 15 липня 2021 року у справі №420/698/21 (провадження №К/9901/18953/21).

Європейський суд з прав людини застосовуючи підпункт «а» пункту 3статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02).

Отже, наявність ухвали про відмову у задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, може бути підставою застосування наслідків, визначених пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України (подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

При цьому, заява ТОВ «Дебт Форс» містить вимогу щодо заміни стягувача правонаступником, а тому слід зазначити про те, що у таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Повертаючи заяву ТОВ «Дебт Форс», судом першої інстанції не враховано, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому листі, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом.

Судом не перевірено по суті і не надано аналізу, чи надавав заявник при наступному зверненні з заявою про заміну сторони нові письмові докази, а тільки прийнято до уваги, що таке питання вже вирішувалося судом. Однак, державний/приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України). Подібні висновки відповідають позиції, викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 13 листопада 2024 року, справа №186/871/14.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд передчасно повернув заяву, посилаючись на те, що в аналогічній заяві було відмовлено, не врахував посилання заявника на наявність нових доказів на обґрунтування заяви, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 квітня 2025 року - скасувати.

Справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - Змієвської Т.П. про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов