Провадження № 2/345/638/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 4417882, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 14 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 16.09.2021. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору. У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 41181,54 грн., з яких: 10348,60 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 30832,94 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків. 09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 80-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 4417882 від 17.08.2021, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. В добровільному порядку відповідач відмовляється погасити заборгованість за кредитним договором. Тому позивач просить стягнути з відповідача 41181,54 грн. заборгованості за кредитним договором № 4417882 від 17.08.2021 та судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14.10.2024 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ухвалене заочне рішення у справі, яким позов задоволений повністю із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» стягнуто заборгованість за договором про споживчий кредит від 17.08.2021 № 4417882 в сумі 41181,54 грн., з яких: 10348,60 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 30832,94 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, а також судові витрати - 2422,40 грн. судового збору.

12.02.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Малахової В.О. надійшла заява про перегляд заочного рішення, ухваленого 14.10.2024 у справі №607/13053/24.

Ухвалою суду від 27.02.2025 заява представника ОСОБА_1 адвоката Малахової В.О. задоволена, заочне рішення від 14.10.2024 у справі №607/13053/24 скасоване, а справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.03.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Малахової В.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечуються повністю. На думку представника відповідача позов не підлягає задоволенню, оскільки підтвердженням добровільного укладення ОСОБА_1 даного договору зі слів позивача є анкета-заява на кредит № 4417882 від 17.08.2021 року. При цьому на самому договорі ані фізичного ані підпису ЕЦП Косар Ю.І. не міститься, що безумовно свідчить про те, що з умовами кредитного договору вона не була ознайомлена та не погоджувалася на них. Отже відсутність підпису відповідача на сторінках неукладеного договору №4417882 від 17.08.2021, який долучений до позовної заяви, та відсутність належних та допустимих доказів, що відповідач отримував від ТОВ «Мілоан» лист на електронну поштову адресу чи смс-код на телефон відповідача, свідчить про те, що відповідач та ТОВ «Мілоан» не узгодили предмет договору, строк надання кредиту, суму кредиту та інші умови кредитного договору. Крім того, підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів, перерахування на банківський картковий рахунок чи інший рахунок відповідача, позивачем суду не надано. Розрахунок заборгованості здійснений за період з 17.08.2021 по 18.12.2021 самим позивачем, всупереч умовам кредитного договору, оскільки умовами договору передбачено, що кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 16.09.2021. Доказів того (додатоквий договір, погоджена згода позичальника), що спірний кредитний договір, начебто укладений між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою був пролонгований матеріали справи не містять. Анкета-заява на кредит № 4417882 від 17.08.2021 року, яка міститься в матеріалах справи не містить положень, зокрема, щодо автоматичного пролонгації кредитного договору. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредитних коштів, користування ними, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу, не може бути прийнятий судом, як належний доказ. Оскільки кредитний договір № 4417882 від 17.08.2021 укладено строком на 30 днів і кредит надавався до 16.09.2021 (п.1.4 договору), відтак нарахування процентів після 17.09.2021 є безпідставними та незаконними. Окрім цього платіжне доручення №53983571 від 17.08.2021 на 14 000 грн. одержувач ОСОБА_1 не може бути доказом переказу коштів на рахунок відповідачки, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства. На підставі викладеного у відзиві представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

26.03.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задоволити обґрунтовуючи це тим, що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг та надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір №4417882 від 17.08.2021 року. Відповідач передбачав всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю договору. Тобто, підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення №53983571 від 17.08.2021 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № НОМЕР_1 , кредитні кошти в сумі 14 000 грн. 00 коп. Проценти за користування кредитом: 2646.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пролонгація на стандартних (базових) умовах передбачена договором, а тому не є протиправною Таким чином, Кредитний договір №4417882 від 17.08.2021 року був укладений до 16.09.2021 року, відповідно до п.1.3 Договору. Однак після 16.09.2021 року ОСОБА_1 , продовжувала користуватись кредитними коштами, внаслідок чого їй нараховувались відсотки на фактичний залишок кредиту протягом 60 днів відповідно до п.1.6. та п.2.3.1.2. Договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 09.04.2025 клопотання представника позивача задоволено, витребуваноу ТОВ ФК «Елаєнс» (проспект Героїв Харкова, 199 Б, м.Харків, 61037) інформацію щодо перерахування 17.08.2021 року первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 в сумі 14 000 грн. згідно платіжного доручення 53983571.

Дана ухвала повернулася до суду з відділення «Укрпошти» без виконання за закінченням терміну зберігання.

02.06.2025 представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів в якому просив витребувати у ТОВ ФК «Елаєнс» (проспект Героїв Харкова, 199 Б, м.Харків, 61037) інформацію щодо перерахування 17.08.2021 року первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 в сумі 14 000 грн. згідно платіжного доручення 53983571.

Представник позивача подав до суду заяву в якій просив не приймати до розгляду помилково подане клопотання про витребування доказів від 02.06.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у відповіді на відзив просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позов просив розгляд справи здійснювати без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 09.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 80-МЛ, за умовами якого позивачу передані права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

З витягу із Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 80-МЛ від 09.02.2022 вбачається, що ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором № 4417882 від 17.08.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу припису ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За таких обставин ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 4417882 від 17.08.2021.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту договору про споживчий кредит № 4417882 від 17.08.2021 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 вбачається, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно із п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 договору сума кредиту становить 14 000 грн.

Згідно із п. 1.3 договору кредит надається строком на 30 днів з 17.08.2021. Пунктом 1.4 договору передбачено термін (дату) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 16.09.2021.

Відповідно до п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом,що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3346 грн. в грошову виразі та 1256 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) і включає в себе всі складові, визначені у п.п. 1.5.1 - 1.5.2 договору.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно п. 6.5 кредитного договору №4417882 від 17.08.2021 року, сторони погодили, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

З довідки про ідентифікацію вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір № 4417882 від 17.08.2021 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено у формі одноразового ідентифікатора S85262, відправленого 17.08.2021 позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 , що підтверджує факт підписання відповідачем вказаного договору.

Враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення договору про споживчий кредит № 4417882 від 17.08.2021 узгоджується зі ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Платіжним дорученням від 17.08.2021 № 53983571 з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № НОМЕР_1 , кредитні кошти в сумі 14 000 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти.

З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 4417882 від 17.08.2021 вбачається, що станом на 26.04.2024 (включно) заборгованість відповідача за кредитним договором становить 44181,54 грн., з яких: 10348,60 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 30832,94 грн. - прострочена заборгованість за відсотками.

За таких обставин суд вважає доведеним факт укладання між ТОВ "Мілоан" і відповідачем кредитного договору № 4417882 від 17.08.2021 та отримання останнім кредиту в сумі 14 000,00 грн., що також свідчить про належне і повне виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за договором.

Водночас, суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність у матеріалах справи належного доказу факту перерахування відповідачу кредитних коштів, оскільки такі доводи спростовуються вищевказаними обставинами і письмовими доказами, відповідачем не надані доказ на підтвердження відсутності у нього банківської картки НОМЕР_1 , ним не надана виписка з банківського рахунку, зокрема за 17.08.2021, яка б свідчила про ненадходження кредитних коштів.

Також стороною відповідача не надано доказів на спростування наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості.

Щодо суми боргу за кредитним договором суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до наявної у справі виписки з особового рахунку за кредитним договором № 4417882 від 17.08.2021 підписаного представником ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вбачається, що станом на 26.04.2024 (включно) заборгованість відповідача за кредитним договором становить 44181,54 грн., з яких: 10348,60 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 30832,94 грн. - прострочена заборгованість за відсотками.

Вказаний розрахунок відповідає умовам кредитного договору та узгоджується із відомістю про щоденні нарахування та погашення.

Водночас, даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять.

Щодо твердження відповідача про те, що спірний кредитний договір не був пролонгований. А також, анкета-заява на кредит № 4417882 від 17.08.2021 року, яка міститься в матеріалах справи не містить положень, зокрема, щодо автоматичного пролонгації кредитного договору. Суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.3.1.2. кредитного договору №4417882 пролонгація на стандартних (базових) умовах:

Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

Таким чином, Кредитний договір №4417882 від 17.08.2021 року був укладений до 16.09.2021 року, відповідно до п.1.3 Договору. Однак після 16.09.2021 року ОСОБА_1 , продовжувала користуватись кредитними коштами, внаслідок чого їй нараховувались відсотки на фактичний залишок кредиту протягом 60 днів відповідно до п.1.6. та п.2.3.1.2. Договору.

Окрім цього, відповідно до Відомості про щоденні нарахування та погашення до договору №4417882 слідує, що відповідач здійснював частково повернення боргу. А також здійснював пролонгацію, а саме: 16.09.2021 року пролонгація на 15 днів, 14.10.2021 року пролонгація на 15 днів, 04.11.2021 року пролонгація на 3 дні. Таким чином, строк кредитування за Кредитним договором було продовжено на 33 дні.

Дані умови чітко прописані у кредитному договорі №4417882 від 17.08.2021 року, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору.

Доказів повного або часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань ні первісному, ні наступному кредитору відповідач не надала. Як і не надала контррозрахунку заборгованості та не спростувала належними доказами такий розрахунок.

Ураховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549, 572, 589, 626, 628, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 274, 280, 281 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», , вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, м. Київ, заборгованість за договором про споживчий кредит від 17.08.2021 № 4417882 в сумі 41181,54 грн., з яких: 10348,60 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 30832,94 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», , вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, м. Київ, судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: