ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1987/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про визнання фізичної особи недієздатною
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою до суду, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Представником заявника в судовому засіданні заявлено клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи.

Клопотання обґрунтовано тим, що судово-психіатрична експертиза призначається у справах про визнання громадянина недієздатним, з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, для чого потрібні спеціальні знання в галузі психіатрії, вважає за доцільне призначити та провести у справі судово-психіатричну експертизу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року призначено у цивільній справі №638/16892/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

- Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будь-яке психічне захворювання?

- Чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність згідно ст.ст.384, 385 КК України.

Для проведення експертизи експертам надати матеріали цивільної справи №638/16892/24.

При необхідності доставлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до експертної установи покладено зазначений обов`язок на заявника ОСОБА_1 .

Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Витрати за проведення експертизи віднесено за рахунок держави.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйлова О. подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи. Справу розглядати за участю представника.

Вказала, що судом не було залучено особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною- ОСОБА_2 . Справу необхідно розглядати за умови залучення до участі у справі відносно якої розглядається справа ОСОБА_2 та з урахуванням її думки або за наявності підтвердження належними доказами неможливості з`явитися у судове засідання та особисто дати пояснення по суті справи.

Зазначила, що заявником не наведено документального обґрунтування свого міркування з приводу наявності саме психічної хвороби у ОСОБА_2 . Відповідно Національного класифікатору хвороб України «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021», психічні розлади позначаються кодуванням F00-F09, згідно з даним класифікатором наведені у матеріалах справи діагнози, які встановлені ОСОБА_2 не належать до психічних розладів. Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 страждає саме на психічні захворювання та стан її психічного здоров`я є таким, що дає підстави вважати наявність таких хвороб, які впливають на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Вказала, що ухвала суду не містить аналізу заперечень представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради та мотивів їх відхилення.

У письмовому відзиві ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Вважає апеляційну скаргу заінтересованої особи необґрунтованою та такою що, не підлягає

задоволенню.

Вважає, що заінтересована особа недобросовісно використовує свої процесуальні права і свідомо затягує процес з визнання його матері недієздатною. Внаслідок чого його мати перебуває без опіки люблячої її людини. На даний час доглядом за нею займаються сторонні їй особи, з якими він був вимушений укласти відповідні договори.

Вказав, що він ОСОБА_1 , офіцер ЗСУ, доброволець, к.т.н, (Dr.Tech в ЄС) повернувся більше 3х років тому з-за кордону, де мешкав вже майже 20 років з родиною і став на захист Батьківщини на самому початку повномасштабного вторгнення рф. Майже всі три роки безперервно бився на ЛБЗ на Донецькому (на ротації тимчасово на Запорізькому) напрямку. Має УБД № 251063 від 10.06.2023. І він би і надалі продовжував стояти на захисті України. Однак, десь трохи більше року тому в його старенької матері (на фоні нескінчених постійних обстрілів Харкова, при відмові від евакуації і відсутності нормальних медичних оглядів) стався інсульт. Доглядати за матір`ю нікому, окрім його. Але він перебуває на військовій службі і звільнити його немає підстав за Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу". Таким чином, встановлення опіки над його недієздатною матір`ю необхідно не тільки для забезпечення можливості здійснення нею майнових та немайнових прав, а забезпечення їй права на життя перш за все, бо без стороннього догляду вона не зможе вижити (ні поїсти, ні в туалет сходити, нічого). Догляд сторонніх осіб, з якими ним укладено договір, не є достатнім для збереження нормальних умов життя. Нещодавно такий догляд призвів до негативних наслідків: були розірвані м`язи на руці. Рука матері була суцільною гематомою. Дії заінтересованої особи з затягування процесу визнання його матері недієздатною та встановлення його опікуном по суті призводять до негативних наслідків. Його матір не отримує належний догляд та оперативне лікування, які він міг би забезпечити, знаходячись поруч з нею. Такі дії можна вважати катуванням безпорадної людини чи то з метою вимагання хабаря з військового (під загрозою по суті вбивства найближчої йому людини), чи то з мотивів ненависті до України та її захисників.

Щодо позиції органу опіки стосовно ніби порушення судом першої інстанції прав його

мами бути присутньою в суді вважає такі висловлювання явною неправдою та спробою ввести суд в оману. Суд своєю ухвалою офіційно призначив його матері безоплатного захисника ОСОБА_3 , яка після спілкування з підзахисною, та на підставі маси фахових медичних висновків про її стан, прийняла рішення про недоцільність встановлення відеоконференції з нею через неможливість його матері зрозуміти, що відбувається і змістовно відповідати на питання (а лише тихі нерозбірливі галюційно-бредові незв`язні уривки висловів).

Представником органу опіки та піклування вказується в апеляційній скарзі, що суду не надано достатніх доказів про наявність психічного розладу здоров`я у ОСОБА_2 , і знову заінтересована особа вводить суд в оману, не повідомивши апеляційному суду про наявність на час розгляду в суді 26.12.2024 в матеріалах справи ще також висновків лікарів-фахівців (нейро-психіатрів), які явно вказують на наявність психічно-когнітивних порушень в моєї матері, як наслідок інсульту (та/або деменціальних процесів кровообігу в головному мозку). Це:-висновок паліативного лікаря від 24.02.2024, 18.03.2024; висновок №696 ЛКК Поліклініки №8 від 27.03.2024; висновок клінічного санаторію «Роща» (невропатолог, зав.відд.) від 04.06.2024; висновки після огляду невропатологів від 25.06.2024, 10.08.2024, 15.11.2024; рішення про призначення «1Б» групи інвалідності (безстроково) з необхідністю постійного стороннього догляду і необхідністю стаціонарного лікування на підставі захворювання. Проведені «спеціалістомюрисконсультом» медичні «класифікації» є нікчемними не тільки з точки зору явно невідповідного фаху для «класифікації хвороб», але й також через те, що представник органу опіки та піклування декілька раз протирічила сама собі, а саме наведеній нею самою цитаті з діагнозу моєї матері, що зазначає «когнітивні порушення», який вона «класифікувала» (стор.4), запевняючи декілька раз, що це ніяк не має відношення до «затьмарення свідомості, порушень сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті» (стор.5), і ще це не відноситься до «хвороб, які впливають на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними» (стор.6).

Звертає увагу суду, що 06.02.2025 року на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова все ж таки проведено судово-психіатричну експертизу. Висновком судово-психіатричного експерта № 101 встановлено, що « ОСОБА_2 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі деменції судинної. ОСОБА_2 на теперішній час, відповідно до психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними».

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула скаргу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

За положеннями частини першої статті 39 ЦК фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною.

Частиною другою статті 39 ЦК встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК.

Відповідно до статті 239 ЦПК суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Експертиза проводиться для встановлення наявності або відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій і керування ними.

Правові, організаційні та фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя визначає Закон «Про судову експертизу».

Відповідно до пункту 35 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи висновок експерта має бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання в рамках його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені питання, він дає відповідь за власною ініціативою. Відповіді не можуть мати форму рекомендацій або вказівок слідству або суду.

З аналізу наведених норм випливає, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі свідчень про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, в результаті чого у нього виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, заснований на припущеннях.

Отже, при проведенні експертизи про наявність у особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен досліджувати стан психічного здоров`я людини протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особистості, зробити висновок про наявність у особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого виникло таке захворювання, встановити повністю чи особа не спроможна результаті цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» N 3 від 28.03.72, в ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: 1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; 2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними.

Нормою ст. 299 ЦПК України передбачено розгляд справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Як вбачається із роз`яснень, наданих в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судово-психіатрична експертиза обов`язково призначається, зокрема, для визначення психічного стану особи в справах про визнання громадян недієздатними.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Бабій Лідія Володимирівна звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення його опікуном останнього.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 07 листопада 2024 року.

07 листопада 2024 року у судовому засіданні заявник та його представник просили залучити адвоката за призначенням. Також представник заявника просила витребувати медичну документацію від КНП «Харківська міська поліклініка №22» ХМР.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2024 року відкладено розгляд цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Доручено Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту прав особи, щодо якої подано заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді цивільної справи.

Витребувано від КНП «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР інформацію щодо перебування на обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідну медичну документацію.

Витребувано від КНП «Харківська міська поліклініка №22» ХМР інформацію щодо перебування на обліку у лікаря-психіатра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та відповідну медичну документацію.

На виконання ухвали суду, листом № 9943/24 від 14.11.2024 року Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги видано доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 13.11.2024 №3719/2024-3684810 щодо визнання недієздатною ОСОБА_2 та призначено адвоката Закоморну Катерину Олександрівну (а.с.46, 47), тому доводи скарги про те, що справа розглядається без залучення до справи ОСОБА_2 колегія суддів не приймає.

Твердження, що матеріали справи не містять доказів щодо захворюваності ОСОБА_2 , спростовуються матеріалами справи (а.с.23-28,60,61).

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання в галузі медицини, без яких не можливо встановити психічний стан особи стосовно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, в матеріалах справи наявні достатні дані про розлад здоров`я ОСОБА_2 , які є об`єктом дослідження експертів та призначення судової експертизи у таких випадках має обов`язковий характер у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України.

Законодавець визначив, що хронічний, стійкий психічний розлад має бути підтверджено відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. З огляду на те, що така експертиза призначається лише судом, ОСОБА_1 звертаючись до суду, крім іншого, обґрунтовано заявив відповідне клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

З огляду на те, що наявна потреба у вирішенні питання про можливість ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними і без висновку судово-психіатричної експертизи вказане встановити неможливо, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про призначення у цій справі експертизи.

Суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів жодного мотивування причин відхилення заперечень та мотивів їх відхилення заінтересованої особи, проте, зазначенні процесуальні порушення на правильне по суті вирішення питання про призначення експертизи не вплинуло, вказані доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності та доцільності проведення судово-психіатричної експертизи в справі.

Докази та обставини, на які посилається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної ухвали, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради-залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року-залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 03 червня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М. Мальований.

Н.П.Пилипчук.