Справа № 202/9816/24
Провадження № 2/202/804/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний м. Дніпра у складі:

головуючого судді Дребот І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Павелко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обгрунтування зазначив, що з 2006 року сторони проживали разом та вели спільне господарство та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . У 2009 році Відповідачка взагалі перестала піклуватись про родину, зібрала свої речі та пішла з місця спільного проживання. Після припинення стосунків, Відповідач ніяким чином не допомагає, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її та не спілкується. Відповідач розвитком дитини та її вихованням не займається, не виявляє до дитини батьківського піклування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не направила.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 31.03.2025 року засобами поштового зв`язку надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Із висновку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.03.2025 вбачається, що згідно довідки № 3103 від 18.11.2015 року за місцем проживання з 2015 року дитина проживає з батьком. Жодного психологічного зв`язку між матір`ю та донькою немає. У той час, як у батька з донькою тісний психологічний та емоційний контакт. ОСОБА_3 надала пояснення у яких зазначено, що остання проживає з батьком ОСОБА_1 з 3-х років. Свою маму дівчинка не пам`ятає, де вона проживає та перебуває не знає. Намагалася зв`язатися з нею через соціальні мережі, але вона заблокувала доньку. З огляду на зазначене, вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 2006 року сторони проживали разом та вели спільне господарство та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . У 2009 році Відповідачка взагалі перестала піклуватись про родину, зібрала свої речі та пішла з місця спільного проживання. Після припинення стосунків, Відповідач ніяким чином не допомагає, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її та не спілкується. Відповідач розвитком дитини та її вихованням не займається, не виявляє до дитини батьківського піклування.

Зазначене підтверджується висновком виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14.03.2025 та іншими матеріалами справи.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються законом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Статтями 150,151,152,155 Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Встановивши під час розгляду справи, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_3 , не приймає участі у її вихованні, матеріально не утримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не дбає про фізичний та моральний розвиток доньки, суд вважає наявними правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 4,5,10,12,81,89,141, 259, 263-265ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу подано не було.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Я. Дребот