Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1273/25
Провадження № 2/279/892/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі суддіІвашкевич О. Г., із секретарем судового засідання Маковською Д.О, за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської територіальної громади в оособи Коростенської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовомдо Коростенської територіальної громади в оособи Коростенської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менше як 5 років до її смерті.

На обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була одинокою особою, не мала рідних, яка останні 10 років та на момент смерті проживала разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Увесь час з 2012 року по день смерті ОСОБА_3 позивачка проживала з нею однією сім`єю як близькі подруги, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, здійснювали спільні покупки, несли спільні витрати, турбувались одна про одну.

Поховавши ОСОБА_3 та сплативши всі витрати, пов`язані з похоронами, вважаючи, що має право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки останні 10 років я проживала з нею як член сім`ї, звернулася до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М, за допомогою і консультацією, чи має право успадкувати квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 . Житомирської області.

13 червня 2024 року від приватного нотаріуса позивач отримала письмову відповідь за № 221/02-14/31/2023, у відповідності до змісту якої їй було повідомлено про необхідність встановлення в судовому порядку факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше, ніж 5 років, оскільки родинних відносин між спадкодавцем та позивачкою не встановлено.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.03.2025 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого та судового розгляду шляхом направлення судом та отримання судової повістки з ухвалою суду про відкриття провадження, 25.03.2025 року надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки ОСОБА_1 21.08.2020 року зверталася на особистий прийом громадян до міського голови із заявою про неможливість проживання разом з чоловіком, що свідчить про те, що на час звернення до Коростенської міської ради вона проживала не з ОСОБА_3 , а зі своїм чоловіком. Крім того, вказує на необхідність з`ясування кола можливих спадкоємців. Також у відзиві зазначено, що Коростенська міськра рада є засновником комунальної установи "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коростенської міської територіальної громади, за інформацією якої з 2005 по день смерті ОСОБА_3 була на обслуговуванні та отримувала послугу по догляду за місцем проживання. До відзиву долучено копію заяви ОСОБА_4 до міського голови та копію картки особистого прийому громадян від 21.08.2020 року

Представник позивача 28.03.2025 року надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що ОСОБА_3 була жінкою похилого віку, у неї не було близьких рідних у м.Коростень, окрім ОСОБА_1 ніхто не міг піклуватися про ОСОБА_3 . Протягом 10 років вони проживали разом, вели спільний бюджет та проживали однією сім`єю. Наявність соціального забезпечення не заперечував, однак вказав, що візити соціального працівника мали періодичний і короткочасний характер. Після смерті ОСОБА_3 організацію похорон на себе взяла ОСОБА_1 .

Під час підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання у даній справі вчинено підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, з`ясовано обсяг доказів, задоволено клопотання про допит свідків, долучення та витребування доказів, встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів під час розгляду справи по суті; визначено дату проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

Так судом у порядку підготовки справи до розгляду витребувано від приватного нотаріуса копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.04.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що знала ОСОБА_3 з 2000 року, у 2006 року помер чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого остання почала хворіти. Позивач стала частіше приходити в гості до ОСОБА_3 , дітей і родичів у неї не було. У 2012 році вона втратила свідомість, злякалася, що може спричинити пожежу, тому попросила, щоб ОСОБА_1 перейшла жити до неї. З 2010 року у неї почали зіпсовуватися відносини з чоловіком ОСОБА_6 , він випивав, не пускав її додому. Починаючи з жовтня 2012 року ОСОБА_1 перешла проживати до ОСОБА_3 . Вони разом складали гроші, купували їжу, ліки, прдбали новий телевізор. До 2020 року ОСОБА_3 ще ходила, казала, що хоче заповісти позивачці квартиру. У 2022 році ОСОБА_3 стало гірше, нотаріуси відмовлялися приїхати до неї додому, щоб посвідчити заповіт. 03.09.2022 вона попросила написати заповіт у присутності свідків, який підписала особисто. Підтвердила факт надання соціальної послуги ОСОБА_3 , вказала що соціальний працівник приходила 1-2 рази на тиждень з 2005 до смерті спадкодавця. Зазначила, що встановлення факту спільного проживання необхідно з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , зокрема квартири за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 20.05.1996 року Коростенським виконкомом міської ради народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Згідно з написом від 26.08.2008 за реєстром № 1-1802 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.08.2008 року державним нотаріусом Коростенською міською державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири після смерті ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_3 .

До матеріалів справи долучена копія заяви на ім`я нотаріуса Коростенської територіальної громади від 03.09.2022 від ОСОБА_3 про заповідання своїй подрузі ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 , складеної у присутності свідків.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Коростень, про що 05.09.2022 року складено актовий запис № 955.

Матеріалами спадкової справи № 31/2023 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 підтверджується, що 28.02.2023 року до приватного нотаріуса Коростенського РНО Кормінець М.М. звернулася ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру інформація щодо заповітів, спадкових договорів, спадкових справ та виданих на їх підставах свідоцтва про право на спадщину після смерті гр. " ОСОБА_3 " відсутня. 06.03.2023 виконком Коростенської міської ради листом №381/9 на запит приватного нотаріуса повідомив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована по АДРЕСА_1 та знята з реєстрації 05.09.2022 у зв`язку зі смертю.

13.06.2024 року приватний нотаріус дав ОСОБА_1 письмове роз`яснення про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи на підтвердження родинних відносин та рекомендував звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних або інших відносин.

Судом у судовому засіданні досліджені довідки комунальних підприємств "Водоканал" № 741 від 07.08.2024, № 264 від 31.03.2025 № 201, КП "Теплозабезпечення" № 842 від 08.08.2024, № 274 від 28.03.2025, фіскальні чеки про сплату коштів, що свідчіть про відсутність заборгованості за житлово-комунальні послуги по кв. АДРЕСА_2 , надані позивачем, а також долучені відповідачем до відзиву на позов копії заяви ОСОБА_1 на ім`я міського голови щодо побиття та загроз з боку її чоловіка; картка особистого прийому громадян № п-Ш/66-08 від 21.08.2020 року, інформація з ЄДР про заснування та реєстрацію Комунальної установи "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коростенської міської територіальної громади.

Судом за клопотанням позивачки були викликані в судове засідання свідки.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 . З Пошевіними були сусідами, проживали на одній площадці після 1996 року. ОСОБА_8 заховорів на цукровий діабет та помер у 2006 році. ОСОБА_9 стала проживати з ОСОБА_8 , "розривалася на 2 частини, то ночувала з ОСОБА_8 , то іноді вдома". Чоловік ОСОБА_1 помер у 2021 і вона повністю перейшла жити до ОСОБА_3 , вели спільне господарство. Підтвердила, що приходив соціальний працівник 2 рази на тиждень по 2 години .

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що познайомився з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у 2010 році. У жовтні 2012 року ОСОБА_3 готувала їжу і втратила свідомість, попросила, щоб ОСОБА_1 жила з нею. Соціальний працівник приходила 1-2 рази на тиждень. ОСОБА_3 говорила ОСОБА_10 , що бажає заповісти квартиру ОСОБА_1 . З 2020 року ОСОБА_8 вже не виходила на вулицю і пересувалася за допомогою візочку. 03.09.2022 о 10 ранку ОСОБА_1 подзвонила йому, щоб узяв паспорт і в присутності ОСОБА_3 . ОСОБА_1 написала заяву нотаріусу, а ОСОБА_8 підписала заяву.

Свідок ОСОБА_11 погодилася дати показання як свідок та вказала, що ОСОБА_1 є її матір`ю. ОСОБА_3 була подругою мами і проходила в гості. Коли тій стало погано, то мама переїхала до неї жити. ОСОБА_1 жила разом з ОСОБА_8 , допомагала їй. ОСОБА_12 хотіла переписати квартиру на маму, однак нотаріуси відмовлялися їхати до неї додому. Вказала, що мама була одружена з батьком до 2020 року, періодично навідувалася в квартиру, де він жив. Чула, що до ОСОБА_3 приходила соціальний працівник, але не бачила його.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала , що знала ОСОБА_3 десь 10-15 року, були подругами. Вказала, що ОСОБА_1 готувала, прала, прибирала, ночувала біля ОСОБА_8 , жили як сестри. У 2006 році у ОСОБА_3 помер чоловік. Десь у 2010 році ОСОБА_8 був призначений соціальний працівник. Зазначила, що коли вийшов з ладу телевізор, то ОСОБА_1 та ОСОБА_3 купили новий, також ремонтували разом балкон. Щодо обставин написання заповіту, то вказала, що ОСОБА_8 диктувала, а ОСОБА_9 писала заповіт, а потім всі підписали його.

Дослідивши наявні у справі докази та проаналізувавши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та в сукупності - достатності, керуючись принципом "баланс ймовірностей" як стандартом, що притаманний при розгляді цивільних справ, суд дійшов висновку про таке.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Спірні відносини регулюються нормами книги 6 «Спадкове право» Цивільного кодексу України, та нормами Сімейного кодексу України.

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивачки разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років до дня смерті спадкодавця.

Однак доводи позивачки про те, що вона проживала разом із ОСОБА_3 однією сім`єю не менше 5 років не знайшли свого підтвердження належними, достатніми та беззаперечними доказами, зокрема позивачкою не доведено, що вони зі спадкодавцем мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, отже, їх відносини не набули характеру сімейних. Посилання на те, що вони разом за спільні кошти придбавали ліки, продукти харчування, придбали праску, посуд, зробили ремонт на балконі не підтверджені належними та допустимими доказами. Усі доводи позивачки та показання свідків зводилися до підтверження факту тривалого надання допомоги спадкодавцю, оскільки остання мала незадовільний стан здоров`я і потребувала догляду. Так згідно позовної заяви позивачка вказала: "Порадившись із чоловіком, я переїхала до ОСОБА_3 і почала співмешкати з нею. Я готувала їжу, прибирала в квартирі і у всьому допомагала їй. Грошей я з неї за свої послуги не брала, так як ми були близькими подругами".

Твердження позивачки про наявність підстав для застосування статті 1264 ЦК України , а саме проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки вона надавала постійну допомогу ОСОБА_3 , яка залишилася проживати одна і за станом здоров`я з 2020 року, коли перестала виходила на вулицю і пересувалася за допомогою візочку (згідно показань свідка ОСОБА_10 ) та потребувала постійного стороннього догляду, не є безумовним підтвердженням факту проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2022 року по справі № 542/1648/19 вказав, що сам лише факт надання постійної допомоги особі, яка залишилася проживати одна і за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є безумовним підтвердженням факту проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю.

Крім того, свідок ОСОБА_7 вказала, що ОСОБА_1 повністю перейшла жити до ОСОБА_3 лише після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , а саме у 2021 році, тобто такий строк є меншим, ніж 5 років. Суд критично оцінює показання інших свідків зі сторони позивача, зокрема доньки ОСОБА_11 , яка може бути заінтересованою особою у справі, оскільки позивачка вказувала, що саме для її дітей та онуків мала бажання передати квартиру спадкодавець, а також ОСОБА_14 , яка є її приятелькою, оскільки хоча вони давали подібні за змістом показання, однак вказували в суді про ідентичні спогади (про те, що у 2012 році ОСОБА_3 втратила свідомість, що спонукало ОСОБА_1 залишити свою сім`ю та перейти проживати до подруги), при тому за інший досить тривалий період з 2012 по 2022 року детальних показань щодо інших обставин наявності у стосунках сімейних відносин позивачки з ОСОБА_3 не згадували.

Самі лише показання свідків не можуть бути єдиним доказом набуття сімейних стосунків між позивачкою та спадкодавцем упродовж останніх 5 років.

Також суд враховує доводи та докази відповідача, зокрема відповідно до звернення ОСОБА_1 21.08.2020 року до міського голови м.Коростеня із заявою про надання допомоги та убезпечення життя від чоловіка з отриманням дозволу на установку окремих виходів з кімнат (а.с.44,46), позивачка вказує, що "кожного разу, коли він приходить, погрожує мені..", "у присутності доньки чоловік заявив, що не дасть змоги мені жити в цій квартирі." Вказним зверненням позивачки (а.с.46) підтверджується факт проживання ОСОБА_1 у своїй квартирі за адресою АДРЕСА_3 станом на серпень 2020 року, а не разом з ОСОБА_3 .

При цьому доказом наявності у позивача сімейних відносин з чоловіком ОСОБА_6 до квітня 2020 року є рішення Коростенського міськрайоннного суду Житомирської області про розірвання шлюбу від 01.04.2020 року (справа № 279/9/20) (а.с.19).

Крім того, доводи відповідача про те, що ОСОБА_3 як особі, яка перебувала у складних життєвих обставинах і потребувала сторонньої допомоги, упродовж тривалого періоду з 2005 по день смерті надавалися соціальні послуги центром соціального обслуговування підтвердилися також послідовними показаннями усіх свідків, а також поясненнями позивачки.

Суд враховує, що перебування ОСОБА_3 з 2005 року до дня її смерті на соціальному обслуговуванні держави як одинокої, самотньої та потребуючої надання соціальних послуг особи спростовує факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 .

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 753/11869/18 , від 28 січня 2019 року у справі № 751/1413/17 при розгляді подібних спорів.

Довідки комунальних підприємств про відсутність заборгованості (а.с14,15,55,57), а також копії фіскальних чеків про сплату комунальних послуг (а.с. 58,59) суд вважає неналежними доказами, оскільки стосуються періоду після смерті ОСОБА_3 , а довідка про стан розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення за 2018-2025 (а.с.56) не містить інформації щодо осіб, які вносили кошти за особовий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_3 , а також що ці оплати здіснювалися за рахунок спільного бюджету.

Заява за підписом ОСОБА_3 від 03.09.2022 року, складеної у присутності свідків (а.с.16), може свідчити лише про бажання особи заповісти квартиру ОСОБА_1 , яке виникло у неї в день смерті, однак не може бути доказом спільного проживання разом із позивачкою не менше 5 років до дня смерті. Крім того, у силу ст.209, 210, 1248, ч.4 ст.1247 ЦК України такий правочин є невчиненим.

Акт від 20.09.2022 року, складений гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 постійно проживала та доглядала за гр. ОСОБА_3 (а.с.17) є неналежним доказом, оскільки в силу ч.2 ст.76, ст.95 ЦПК України не є документом, а показання свідків згідно зі ст.90,230 ЦПК здійснюється шляхом безпосереднього допиту в судовому засіданні. Крім того, відомості, вказані в акті не містять вказівки щодо періоду спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 .

З цих же підстав суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , оскільки вони безпосередньо були допитані судом в судовому засіданні.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків ( стаття 76 ЦПК України)

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що письмовими доказами, а також показаннями свідків не доведено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 , зокрема, що вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки, тобто, що їх відносини мали характер сімейних, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Коростенської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю з 2012 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

Відповідач: Коростенська територіальна громада в особі Коростенської міської ради Житомирської області, , місцезнаходженння: Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 22.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ