Справа №333/4854/25
Провадження №2-о/333/367/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

присяжних Рянічевої С.В.,

Скібіної І.А.,

за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О.,

прокурора Журавель Д.В.,

представника заявника Пєгова Є.М.,

лікаря-психіатра ОСОБА_1

захисника Кадуліної І.С.,

законного представника ОСОБА_2 ,

особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу №333/4854/25 за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовської Т. про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовська Т. звернулася до суду із заявою, в якій просила вирішити питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , посилаючись на те, що остання знаходиться на стаціонарному лікуванні з 03.06.2025 року. З 2002 року ОСОБА_3 страждає на психічний розлад, неодноразово перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні у психіатричних закладах з афективною, галюцинаторно-маячною симптоматикою, стійкими ідеями отруєння, відмовою від їжі, є інвалідом II групи. Остання госпіталізація з 22.07.2024 року по 19.08.2024 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно- параноїдний синдром, поточний процес. За відомостями від матері, протягом останнього тижня психічний стан ОСОБА_3 суттєво погіршився: не спить, розмовляє сама до себе, відмовляється від їжі, постійно знімає матір на камеру мобільного телефону, проявляє агресію, кидається на неї, погрожує фізичною розправою. Під час затримання співробітниками поліції за викликом «хуліганство» проявляла агресію в бік поліціянтів та матері, била останню, хапалась за гострі предмети та погрожувала зарізати усіх присутніх. Після затримання ОСОБА_3 передана спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги і доставлена до приймального відділення у стані психомоторного збудження. Згоди на госпіталізацію ОСОБА_3 не надала, у зв`язку з чим госпіталізована у примусовому порядку як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. У відділенні хворобливих переживань не розкривала, пручалась виконанню медичних призначень, практично нічого не їла. 04.06.2025 року ОСОБА_3 оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром, за психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована, обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, ОСОБА_3 , у судовому засіданні на запитання суду не відповідала , пояснення не надавала. Зі слів лікаря остання через психічний стан не може реагувати на питання.

Захисник особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, ОСОБА_3 адвокат Кадуліна І.С. з урахуванням висновку комісії лікарів-психіатрів не заперечувала щодо примусової госпіталізації ОСОБА_3 ..

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Законний представник, яка є матір`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію її доньки ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, захисника, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як випливає з висновку комісії лікарів-психіатрів від 04.06.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Лікар-психіатр у судовому засіданні підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах. Додатково зазначив, що ОСОБА_3 відмовляється від їжи, проявляє агресивні тенденції до себе і оточуючих.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_3 являє небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовської Т. про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити повністю.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, буд.10-А.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 05 червня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков

Присяжні С.В. Рянічева

І.А. Скібіна