САМАРІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 2-др/183/17/25
29 травня 2025 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про:
ухваленим Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 09 травня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Крім іншого, встановлено ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених нею витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
13 травня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивачки, адвоката Ямкового В. Ф. про долучення доказів витрат на правничу допомогу та про прийняття додаткового рішення у справі. В заяві представник просить долучити відповідні докази витрат та прийняти додаткове рішення у справі, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн.
Представники сторін повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, підстав неявки не повідомили.
Згідно з реченням другим частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Внаслідок викладеного, суд вважає за можливе розглянути питання щодо ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд висновує таке.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Встановлено, що при зверненні з позовом позивачкою вказано попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 16 500,00 грн
Представник відповідача-2 у відзиві заперечував проти судових витрат. Послався на відсутність доказів понесення витрат, відсутності копії договору про правничу допомогу, розрахунку послуг, документів, що його підтверджують.
Вбачається, що при ухваленні рішення від 09 травня 2025 року судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивачки витрат на правову допомогу.
До заяви про ухвалення додаткового рішення представник долучає докази понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн, які мають бути стягнуті з відповідача-2.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодувати судові витрати у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання позивача до утримання від подання необґрунтованого позову чи скарги на судове рішення, а сторін - до позасудового вирішення спору.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обгрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
На підтвердження судових витрат, понесених під час розгляду справи представником позивачки загалом суду надані: ордер на надання правничої допомоги, підписаний адвокатом /а.с.20/; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с.21/; Договір № 02/10-23 про надання правової допомоги від 02 жовтня 2023 року /а.с.191/, в якому встановлено, окрім іншого, що: на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг (п.4.1); розмір гонорару вказується у Додатках до Договору (п.4.2); за прийняття доручення, згідно з договором до виконання, Клієнт виплачує Адвокатові аванс, який складає 100 % суми гонорару, зазначеній в Додатку (п.4.3); Додаткова угода до Договору від 02 жовтня 2023 року /а.с.191, зворот/, в якій встановлено розмір гонорару 16 500,00 грн та визначено вид та обсяг правової допомоги Надання правової допомоги (в т. ч. представництво) в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області щодо захисту прав та інтересів Клієнта, попередній розрахунок витрат: 500 грн 00 коп вартість консультації; 1000 грн 00 коп вартість послуг, щодо аналізу та збору доказів; 7 500 грн 00 коп вартість послуг зі складання та подання до суду позовної заяви; 7 500 грн 00 коп вартість послуг, щодо представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції /а.с.188/; детальний опис робіт, виконаних адвокатом, який відповідає розрахунку /а.с.189/; довідку від 12 травня 2025 року /а.с.190/, відповідно до якої адвокатом у рамках виконання Договору № 02/10-23 та Додаткової угоди 12 травня 2025 року отримано від ОСОБА_1 готівкою погоджену договором суму гонорару, в розмірі 16 500,00 грн /а.с.190/.
Вказані докази спростовують доводи представника відповідача-2 у відзиві щодо не підтвердження витрат на правову допомогу.
Разом із тим, у питанні критеріїв, які застосовуються при визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд дотримується висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Верховний Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зокрема, суд ураховує, що представник позивачки під час розгляду справи: ознайомлювався з матеріалами справи, приймав участь в судових засіданнях, як очно так і в режимі відеоконференції, надавав пояснення, складав відповідь на відзив, подавав клопотання у справі, під час розгляду справи направляв заяви з метою позасудового врегулювання спору. Також суд ураховує, що позов у справі стосується відносин у сфері оренди землі, суму позовних вимог, заявлених до стягнення 16 232,22 грн.
За таких обставин, з урахуванням складності справи, суми позову, того, що у справі проведено значну кількість судових засідань, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, умов Договору, додатку до нього, опису виконаних робіт та довідки, беручи до уваги заперечення представника відповідача-2, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, обставинам справи, а тому наявні підстави для визнання розміру та обсягу наданої правової допомоги обґрунтованими.
Водночас, суд ураховує, що позов задоволено частково, в частині позовних вимог немайнового характеру, а в частині позову про стягнення заборгованості відмовлено.
В рішенні суду встановлено, що саме відповідачем-2 порушено права позивачки.
Відтак, з відповідача-2 на користь позивачки, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає до стягнення сума в розмірі 8 250,00 грн (16 500 / 2).
На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137-138, 141-142, 265, 270 ЦПК України, суд
ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору та стягнення заборгованості.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
У решті заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення суду складений та підписаний 29 травня 2025 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», код в , місцезнаходження юридичної особи за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, буд. 10;

відповідач-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», код в ; місцезнаходження юридичної особи за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, вул. Звягельська, буд. 19-А.

Суддя Д. О. Парфьонов