БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/213/25
Справа № 356/284/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2025 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко І. О.
за участю секретаря Мелещенко В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернулось до Березанського міського суду Київської області з вказаним вище позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 39 447,08 грн., а також сплаченого судового збору в розмірі 3 028 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з 01.11.2018 здійснює діяльність на території України з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб, на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії». Відповідачем ОСОБА_1 здійснювалось споживання природного газу по об`єкту газифікації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з серпня 2022 року по лютий 2025 року (включно) на загальну суму 39 447,08 грн. (з урахуванням проведених оплат). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обектів нерухомого майна, об`єкт газифікації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності. Таким чином, відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» шляхом акцептування договору із позивачем через споживання природного газу. В добровільному порядку відповідачем в порушення вимог закону та умов договору не проведена оплата за надані послуги з розподілу природного газу. За таких обставин, просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану вище заборгованість, а також судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, в сумі 3 028 грн.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.04.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, при зверненні до суду в позові просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.29,40,68).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, а саме поштою рекомендованими листами з повідомленнями за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.29,34).
Так, згідно з вимогами ч. 3, абз. 1 ч. 6 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
За змістом п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.п. 1,4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав та не повідомив про причини своєї неявки.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території України на підставі ліцензії, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу».
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 914-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» строком на три роки.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.2023 № 793-р відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» без проведення конкурсу.
У відповідності до наданого розрахунку (фінансового стану), ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за відкритим на його ім`я особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 , ЕІС-код об`єкту газифікації 56ХМ18G507469868 (а.с.18).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 374676288 від 17.04.2024 щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис за реєстраційним № 11746279 про арешт вказаного житлового будинку, власником якого є ОСОБА_1 (а.с.20).
За інформацією Єдиного державного демографічного реєстру № 1277811 від 09.04.2025 за вх. № 1462 від 09.04.2025, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною вище адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 18.02.2000 (а.с.25).
Отже, споживач ОСОБА_1 вчинив дії щодо акцептування Договору, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак і взаємних прав та обов`язків, що з них випливають, що свідчить про прийняття ним договору постачання природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на погоджених умовах.
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу № 119/4.3.1-1228-2024/180748104 від 09.01.2024 про сплату заборгованості за спожитий газ, в якій повідомлено про наявність спірної заборгованості та її розмір, а також зазначено рахунки, на які необхідно провести оплату, проте вказана вимога залишена відповідачем без уваги (а.с.19).
Так, частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, затверджено Правила постачання природного газу (далі Правила постачання природного газу від 30.09.2015 № 2496), пунктом 2 розділу IІІ яких визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил.
Так, згідно пункту 1 Розділу VI Правил постачання природного газу від 30.09.2015 № 2496, постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі - постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501), який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.
Згідно з абз. 2,3 п. 1 Розділу VI вказаних Правил, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.
Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (абз. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу»).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з вимогами ч. 1,2 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
За ч.ч. 1,2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Пунктом 2 розділу IІІ Правил постачання природного газу від 30.09.2015 № 2496 визначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Вказаним положенням відповідають приписи пункту 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у відповідності до яких індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно вимог статті 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, тягар утримання майна покладається саме на його власника.
За змістом статтей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України під порушенням зобов`язання розуміють його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, праву споживача одержувати відповідної якості послуги з постачання природного газу прямо відповідає визначений законом обов`язок оплачувати такі послуги у строки та розмірі, встановлені договором або законом.
Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вфдповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).
За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, судом встановлено, що сторони по справі вільно та на власний розсуд та в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору постачання природного газу, а також приступили до його виконання, відтак, договір є укладеним в силу ч. 1 ст. 638 ЦК України та встановлює для його сторін відповідні права й обов`язки, що є обов`язковими до виконання, в тому числі, і обов`язок споживача оплачувати вартість спожитих послуг за обумовленими тарифами (цінами) у погоджені терміни.
Доказів спростування пред`явлених вимог відповідачем суду не надано.
За встановлених обставин, перевіривши підстави та порядок нарахування вартості послуги постачання природного газу, зважаючи на те, що між сторонами склались фактичні договірні відносини, зазначена вартість спожитого газу відповідачем не сплачена, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованості за послуги постачання природного газу в розмірі 39 447,08 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положенням ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною другою ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Як вбачається з інформації в Автоматизованій системі документообігу суду, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зверталось до Березанського міського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ (справа № 356/403/24) та ухвалою суду від 24.06.2024 у видачі судового наказу було відмовлено (а.с.12-14).
Отже, з урахуванням викладеного, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в загальному розмірі 2 725,20 грн. + 302,80 грн. = 3 028,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 525-526, 610-612, 638, 640-642 ЦК України, ст.ст. 4-5, 12-13, 79-81, 89, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (код ЄРДПОУ 40121452), реквізити IBAN НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Київ, МФО 300465, суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 39 447 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сорок сім) гривень 08 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (код ЄРДПОУ 40121452), реквізити IBAN НОМЕР_4 в АТ «УКРГАЗБАНК» м. Київ, МФО 320478, судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його складення.
Суддя І. О. Капшученко