Справа №: 467/553/25 Провадження № 2-н/486/55/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м.Південноукраїнськ

Суддя Південноукраїнського міського суду Миколаїської області Волощук О.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2025 ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 8470,80 грн.

02.06.2025 надійшла інформація від Центру надання адміністративних послуг, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість ОСОБА_1 з 16.09.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається зі змісту заяви, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося з вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 8470,80 грн. за адресою споживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

За результатом дослідження наданого заявником розрахунку, судом встановлено, що період розрахунку приведений з січня 2025 по квітень 2025 та сума боргу становить 8470,80 грн. Разом із цим, у розрахунку зазначено, що за обліковий період боржником сплачено 7884,72 грн., що не відповідає розміру залишкового боргу. Також у графі «борг на 01.01.2025» вказано суму заборгованості у розмірі 8251,20 грн. із попереднього невстановленого періоду, що позбавляє суд можливості визначити строк позовної давності за сумою включеної заборгованості.

Таким чином, сума заборгованості за минулі періоди є включеною у заявлену суму основного боргу, що не відповідає вимогам наказного провадження, за критерієм безспірності, оскільки можливість перебігу строку давності за вказаний період наданими матеріалами справи не виключається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене, наведені обставини не вказують на безспірність заявлених вимог, тому суддя вважає доцільним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 165, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Волощук