БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/4/25
Справа № 356/554/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Мелещенко В. В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності.

Позов обґрунтований тим, що 09.02.2019 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом отримала у спадщину частину житлового будинку АДРЕСА_1 , іншою частиною вказаного житлового будинку володіє рідний брат ОСОБА_3 відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2019. Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями у рівних частках по кожен земельної ділянки 0,1000га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2019. Після прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , стосунки погіршились, що пов`язано з неузгодженістю користуванням успадкованим майном, що стало наслідком подання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 до Березанського міського суду Київської області (цивільна справа №356/220/20), який за її заявою був залишений без розгляд.

10.12.2020 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено Договорі про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н.В. відповідно до якого право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та на земельні ділянки :03:009:0008 та :03:009:0009 припиняється та визначається новий склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та адресами згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Проте, відповідних документів щодо присвоєння адреси та нових кадастрових номерів земельні ділянки не отримані, тому державна реєстрація не відбулася; висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №259 від 19.11.2020 було здійснення на замовлення відповідача ОСОБА_3 , схема поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відображена у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №259 від 19.11.2020 не відповідає дійсності; всі комунікації, а саме: системи водопостачання, водовідведення, систем газопостачання і газовідведення, електоровідведення, розводка труб, лічильники на газ , воду, світло, знаходяться у частині будинку, перейшли у власність відповідача. Отже, за спірним договором поділ є несправедливим і рівнозначним, не містить вказівки протягом якого строку сторони повинні укласти договори про перехід права власності на рухоме і не рухоме майно, чим ставить позивача ОСОБА_1 у невигідне матеріальне становище. Позивач посилалась на положення ст.ст.651,652 ЦК України, просила розірвати Договір про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності від 10.12.2020 серія НМР №035511 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Наталією Володимирівною та зареєстрований у реєстрі №1889; стягнути судові витрати.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Семенюк Т. М. просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю підстав передбачених ст.651,652 ЦК України.

Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області ОСОБА_6 від 14.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Розпорядженням керівника апарату Березанського міського суду Київської області від 17.03.2023 № 26 в зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_6 призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи № 356/554/21.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 головуючим суддею у справі визначено суддю Капшученко І. О.

Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О. від 20.03.2023 цивільну справу № 356/554/21 прийнято до розгляду та розпочато її розгляд спочатку за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 25.03.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовільнити. Вказувала, що народила напередодні укладення спірного договору дитину, але з договором спірним ознайомилась перед підписанням. З висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ознайомилась пізніше, окрім того, відповідач не виплатив компенсацію у зв`язку з тим, що йому відійшли усі комунікації по будинку. Внутрішнє планування будинку їй відоме. Перед укладенням договору з відповідачем попередньо узгоджували в усній формі поділ будинку, проте відповідачу дісталась більша частина будинку, до якої підведений газ ,і він обіцяв сплатити позивачу компенсацію. Проте не сплатив. Окрім того, після укладення договоруз відповідачем земельної ділянки для городництва не отримала.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовільнити. Вказувала, що була присутня з своїм чоловіком ОСОБА_7 при укладенні спірного договору, коли прийшли до нотаріуса разом з позивачем, там відповідач вже був присутній. Висновок, щодо технічного поділу будинку здійснений на замовлення відповідача. У подальшому з`ясувалось, що частка майна , яка перейшла позивачу, набагато менша, ніж у відповідача, а умови договору не відповідають тій домовленості, яка існувала між сторонами. В добровільному порядку розірвати договір відповідач відмовляється. Також наголосила, що за результатом проведеної експертизи встановлено, що спірний договір укладений з порушенням державних будівельних норм, а сам поділ не є рівнозначним та справедливим. Виявилось, що усі комунікації відійшли відповідачу, висновок щодо поділу, а саме об`єкти, межі, та їх розміри не відповідають дійсності.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні у позові просив відмовити та пояснив, що представник позивача ОСОБА_2 запропонувала свою допомогу у врегулюванні спору, який виник у нього з позивачкою щодо поділу спадкового майна. За пропозицією ОСОБА_8 вони всі зібрались на місці та обговорили умови майбутнього поділу. Через деякий час відповідачу зателефонувала ОСОБА_2 та попросила знайти експерта для проведення поділу. Він знайшов та скинув номер телефону експерта ОСОБА_2 і далі вона сама домовлялась з експертом. Через кілька днів ОСОБА_2 перетелефонувала та сказала, щоб відповідач заніс документи експерту та оплатив його послуги. Позивач мала оплачувати послуги нотаріуса. Після цього йому подзвонив експерт і попередив, що приїде оглянути будинок. Відповідач повідомив про це ОСОБА_2 , проте остання сказала, що позивачки не буде, оскільки вона вагітна. Після огляду ОСОБА_9 про все відзвітував ОСОБА_2 . Коли документи були готові, експерт скинув їх ОСОБА_2 на електронну пошту для погодження і лише коли вона все підтвердила, він доплатив експерту решту суми і забрав документи. Коли вони приїхали до нотаріуса, яка, як він зрозумів, є знайомою ОСОБА_2 , сторони ознайомились з договором, нотаріус наголошувала, щоб читали уважно задля уникнення проблем у майбутньому. Особисто бачив, що позивач договір читала, вони сиділи вдвох з представником і читали пошепки. Все всіх влаштувало. Проте коли він хотів переоформити будинок, виникли проблеми. Щодо земельних ділянок пояснив, що вони розташовані так, як на схемі до висновку. Від встановлення меж земельних ділянок позивач відмовилась, тому поділ проводився за наявними документами. Сам висновок про поділ читав, всі умови йому були зрозумілі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти пред`явленого позову заперечила, просила відмовити. Наголосила на тому, що обом сторонам спірного договору до його укладення було відомо про всі його істотні умови, що сторони підтвердили своїми підписами, і договір був укладений добровільно, тому підстави для його розірвання відсутні.

Суд, заслухавши позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва право на спадщину за законом від 09.02.2019 посвідченого державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В., зареєстрованого у реєстрі №140, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №155676897 від 09.02.2019, ОСОБА_1 набула право власності на частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд (а.с.9,13-14).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2019 посвідченого державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В., зареєстрованого у реєстрі №141, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №155678132 від 09.02.2019 ОСОБА_1 отримала частку земельної ділянки площею 0,1000 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :03:009:0008, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)(Т.1а.с.10-11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за про право на спадщину за законом від 09.02.2019 посвідченого державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В., зареєстрованого у реєстрі №142, ОСОБА_1 отримала частку земельної ділянки площею 0,0154 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :03:009:0008, 1.3 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (Т.1а.с.8)

ОСОБА_3 є співвласником частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також частин кожен земельної ділянки з кадастровими номерами :03:009:0008 площею 0,1 га з цільовим призначенням 2.1 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), та :03:009:0009 площею 0,0154 га з цільовим призначенням 1.3 - для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності до технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 30.10.2018, виготовлений ФОП « ОСОБА_10 » серія та номер кваліфікаційного сертифіката АЕ № 005112 від 06.06.2018, інвентаризаційна справа № 170 на замовлення ОСОБА_1 , вказаний вище житловий будинок 1980 року побудови позначений на плані літерою А, прибудова - літ. а, прибудова - літ. в, ганок - літ. а1, погріб з шийкою - літ. Б, сарай - літ. В, убиральня - літ. Г, ворота - 1, огорожа 2, колонка питна - літ. К; згідно експлікації, будинок складається з приміщень: хол площею 9,60 кв.м; санвузол площею 2,50 кв.м.; коридор 2,70 площею кв.м; житлова площею 6,90 кв.м.; житлова площею 21.90 кв.м.; житлова площею 9,20 кв.м., житлова площею 5,60 кв.м.; кухня площею 5,90 кв.м. Всього по будинку загальна площа 64,30кв.м., житлова 43,60 кв.м., допоміжна 20,70кв.м. (Т.1а.с.15-20., Т.2а.с.82-85).

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями

За адресою АДРЕСА_1 виготовленого 19.11.2020 Приватним підприємством «КБС-100,», техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_11 , серія та номер кваліфікаційного сертифіката АЕ № 003537, інвентаризаційна справа № б/н на замовлення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , житловий будинок 1980 року побудови позначений на плані літерою А, загальна площа - 64,30 кв.м., житлова площа - 43,30 кв.м.; прибудова - літ. а, навіс літ. а1, ганок літ. а2, ганок літ. а3, погріб з шийкою - літ. Б, сарай - літ. В, прибудова літ. в, убиральня - літ. Г, ворота - №1, хвіртка - №2, огорожа №3, огорожа №4, колонка питна - літ. К; експлікація приміщень коридор площею 9,8 кв.м., санвузол площею 2,6кв.м.; коридор площею 2,7кв.м., житлова 6,7 кв.м., вітальня 21,6 кв.м., кв.м.,житлова площа 9,3 кв.м., житлова 5,7, кухня площею 5,9 кв.м., загальна площа 64,3 кв.м., житлова (основна) площа 43, кв.м, допоміжна (підсобна) 21 кв.м.(Т.2 а.с.86-90).

19.11.2020 Приватним підприємством «КБС-100», техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_11 складено висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 259, а саме будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою АДРЕСА_1 , виданого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , згідно якого склад новоутворених об`єктів нерухомого майна, виділено ОСОБА_3 літ.А- будинок садибного типу з прибудовою літ.а, загальна площа 33,4 кв.м, житлова площа-12,4кв.м., допоміжна площа-21,0 кв.м.; літ а1-навіс, літ.а2-ганок, літ.а3-ганок, літ.Б - погріб з шийкою, №1-ворота,№2 хвіртка,№3огорожа,№4 огорожа. Другому співвласнику ОСОБА_1 виділені літ.А- будинок садибного типу, загальна площа -30,9кв.м., житлова площа 21,6 кв.м. допоміжна площа-9,3кв.м., літ В - сарай, літ.в - прибудова, літ.Г- убиральня, №3 огорожа. За технічними показниками об`єкт може бути поділено (Т.1а.с.25-26).

10.12.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 1898.

У відповідності до п.1 вищевказаного договору сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками по частки житлового будинку з господарськими будинками та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок в цілому із цегли керамічної, позначений технічному паспорті літерою А. Розмір житлової площі 43,60 кв.м., загальної площі 64,30кв.м. Господарські споруди: погріб з шийкою Б, прибудова - а, сарай В, убиральня Г, ворота №1, огорожа №2, ганок-а1, колонка питна-к. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104; земельні ділянки площею 0,1га, кадастровий номер 320400000:03:009:0008, наданої для обслуговування житлового будинку та господарським будівель та споруд (присадибна ділянка). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104; земельної ділянки в цілому площею 0,1га, кадастровий номер :03:009:0009 наданої для ведення особистого селянського господарства реєстраційний номер об`єкта нерухомого 104.

У відповідності до п.3,4 вказаного договору право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок земельні ділянки припиняється, матеріальних претензій одна до одної сторони не мають. Поділ часток здійснюється сторонами без доплат та компенсацій. Право власності за договором на відповідне поділене зі спільної власності майно виникає у кожного власника з моменту державної реєстрації, яке здійснюється після отримання документів щодо присвоєння адреси та нових кадастрових номерів на земельні ділянки. Співвласники згодні з складом новоутворених об`єктів нерухомого майна, згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_1 : власнику ОСОБА_3 виділяється житловий будинок літ.А, будинок садибного типу з прибудовою літ. а; загальна площа -33,4 кв.м.; житлова площа 12,4 кв.м.; допоміжна площа 21,0 кв.м., літ.а.1-навіс; літ.а.2 ганок, літ а3-ганок, літ.Б- погріб з шийкою, №1 ворота,№2-хвіртка, №4- огорожа; земельна ділянка кадастровий номер :03:009:0008 та :009:0009 підлягає поділу згідно із затвердженою план - схемою за окремою погодженою заявою сторін та на підставі наданих нових кадастрових номерів, що підлягають отриманню на підставі даного договору. Власник ОСОБА_1 отримує житловий будинок літ.А, будинок садибного типу, загальна площа-30,9кв.м., житлова площа 21,6 кв.м, допоміжна площа 9,3 кв.м.; літ.В сарай, літ.В-сарай, літ.в - прибудова, літ.Г- убиральня, №3 - огорожа. Земельні ділянки кадастровий номер :03:009:0008 та :03:009:0009 підлягає поділу згідно затвердженою план схемою за окремою заявою сторін та на підставі наданих нових кадастрових номерів, що підлягають отриманню на підставі даного договору.

Згідно п.5 вказаного договору, сторони у присутності нотаріуса стверджують та гарантують один одному однаково розуміють значення і умови цього договору та правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не має ознак фіктивного та удаваного правочину; вони не визнані в установленому порядку не дієздатними (повністю або частково); не перебувають у хворобливому стан, не страждають на момент укладення цього договору на захворювання, що перешкоджають усвідомленню його суті; вільно володіють українською мовою; проект цього договору, складений нотаріусом з урахуванням умов, визначених сторонами, та умов, які є обов`язковими, ними прочитаний, текст його повністю відповідає їх волевиявленню.

Підписавши вказаний договір, сторони підтвердили, що попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюють природу цього договору та значення своїх дій, діють вільно та за відсутності будь-якого примусу, про що зазначено в преамбулі до договору (Т.1а.с.21-24).

Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 , виготовленого ПП «КБС-100», техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_11 , серія та номер кваліфікаційного сертифіката АЕ № 003537, інвентаризаційна справа № б/н, станом на 19.11.2020 після поділу житловий будинок, що виділяється позивачу ОСОБА_1 , позначений на плані літерою А, 1980 року побудови, загальна площа 30,9 кв.м., житлова площа 21,6 кв.м.; сарай - літ. В, прибудова літ. в, убиральня - літ. Г, огорожа №3 (Т.2,а.с.90-93,123-126,161-164).

Листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 29.09.2023 № 29-10-0.222-8999/2-23 повідомлено, що згідно з інформацією Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління та відповідно до програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровими номерами :03:009:0008 та :03:009:0009 перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , дата державної реєстрації 09.02.2019; згідно з даними ДЗК, заяви (повідомлення) про внесення відомостей (змін) до Державного земельного кадастру про земельні ділянки з кадастровими номерами :03:009:0008 та :03:009:0009 та стосовно їх поділу (в період з 10.12.2020) не обліковуються (Т.2,а.с.140).

25.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забавської Н. В. із заявою, в якій повідомила про прийняте рішення про розірвання договору про поділ від 10.12.2020 № 1898, у зв`язку з виявленими невідповідностями у Висновку щодо технічної можливості поділу об`єктів нерухомого майна, а також тим, що доступ до всіх комунікацій, зокрема, газопостачання, водопостачання та електропостачання знаходитимуться на території ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просила не проводити будь-яких дій щодо вищезазначеного поділу (Т.2,а.с.193-на звороті).

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забавської Н. В. із заявами про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 24.11.2021 та 06.12.2021 у якій просив вчинити дії щодо державної реєстрації речових прав на належне йому нерухоме майно у відповідності до договору про поділ від 10.12.2020 № 1898, а саме на житловий будинок та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:009:0008 та :03:009:0009, що підлягають поділу згідно із затвердженою план-схемою (Т.2,а.с.200-201,210-211).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забавської Н. В. від 16.12.2021 за вих. № 01-30/83, ОСОБА_3 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності та повідомлено, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про оскарження договору про поділ від 10.12.2020 № 1898 у судовому порядку (Т2 а.с.192-216,Т.3 а.с.1-20).

Висновком експерта від 10.02.20254 № 2-10/02 за результатом проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи встановлено, що вказаний у Договорі про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності від 10.12.2020, серія НМР № 035511, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н. В. та зареєстрованому в реєстрі за № 1899, та у Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за № 259 від 19.11.2020, виготовленому на замовлення ОСОБА_3 . Приватним підприємством «КБС-100» (техніком інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_11 ), поділ будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не відповідає пункту 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення».

Враховуючи склад, об`ємно-планувальне рішення приміщень житлового будинку, склад та розташування господарських споруд в межах території домоволодіння, поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 з дотриманням ідеальних часток співвласників та у відповідності до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, не видається можливим.

Поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виділивши кожному співвласнику окрему ізольовану квартиру, з відхиленням від часток співвласників, у відповідності до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, технічно можливо. Можливі варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 з відхиленням від часток співвласників, із зазначенням розміру компенсацій у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток, описані експертом у дослідницькій частині висновку.

Водночас, встановити, чи відповідає вказаний у Договорі про поділ від 10.12.2020 та Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за № 259 від 19.11.2020, поділ будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 часткам співвласників, а саме та , а також чи відповідають вказані у Висновку розміри (відстані) довжин ліній розподілу реальним розмірам (відстаням) на місцевості, неможливо з підстав, наведених у дослідницькій частині(Т.4а.с.171-204).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (згідно із частиною першою статті 203 ЦК України). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст. 626 ЦКК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша ст. 628 ЦК України).

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду сформулювала такі правові висновки.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені у статті 651 ЦК України. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України). З огляду на зміст припису абзацу першого вказаної частини інші випадки, ніж істотне порушення договору, для його зміни або розірвання у судовому порядку можуть бути встановлені законом або самим договором. Настання цих випадків зумовлює право сторони ініціювати у суді питання зміни чи розірвання відповідних правовідносин.

Порушення договору на предмет істотності суд оцінює виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що допустила порушення договору, не має значення ні для оцінки істотності порушення, ні для виникнення права вимагати зміни чи розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

У кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Мова йде не лише про грошовий вираз зазначеної шкоди, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданої порушенням договору шкоди із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення.

Для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати (аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункти 117-120)).

Відповідно ч.2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

На стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані обставини, що виникають після укладення договору, істотно порушують баланс інтересів сторін і суттєво знижують для кожної з них очікуваний результат договору. Право змінити чи розірвати договір у разі істотної зміни обставин, які були визначальними на час його укладення, направлене на захист сторін договору від настання ще більш несприятливих наслідків, пов`язаних із подальшим його виконанням за існування обставин, що відповідають характеристикам, визначеним у статті 652 ЦК України.

Припис абзацу другого частини першої статті 652 ЦК України встановлює критерій, за яким для зміни чи розірвання договору на підставі цієї статті обставини, якими, укладаючи його, керувалися сторони, мають змінитися настільки, що, якби останні могли це передбачити, то б узагалі не уклали договір чи уклали б його на інших умовах. За відсутності істотної зміни обставин, зокрема за незначної їх зміни або за виникнення труднощів у виконанні договору, які сторони могли розумно передбачити, на підставі статті 652 ЦК України договір не можна змінити ні за згодою сторін, ні за рішенням суду.

Істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, має бути не наслідком поведінки сторін, а бути зовнішньою щодо юридичного зв`язку між ними. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин за рішенням суду, виходячи з принципу свободи договору (пункт 3 частини першої статті 3, частина перша статті 627 ЦК України), є винятковим заходом.

Для застосування судом відповідного повноваження потрібна як сукупність чотирьох умов, визначених у частині другій статті 652 ЦК України.

Таким чином, розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин за рішенням суду, виходячи з принципу свободи договору, є виключною мірою, і саме на особу, яка подала позов, покладений обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність одночасно всіх чотирьох умов та настання істотної зміни обставин.

Вказана позиція відповідає послідовним та усталеним висновкам Верховного Суду у постановах від 22.04.2025 у справі № 466/4377/16, від 20.11.2024 у справі № 334/1277/16, від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17, від 27.06.2024 у справі № 920/410/23, від 19.12.2024 у справі № 908/3470/23, від 31.07.2023 у справі № 461/10683/20, від 16.08.2023 у справі № 910/17639/21, від 17.05.2023 у справі № 914/865/22 , від 18.01.2024 у справі № 916/410/23, від 16.02.2022 у справі № 910/13557/21, висновки якого щодо застосування норми права до даних спірних правовідносин суд враховує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що є одним із основоположних його принципів. За змістом частини третьої зазначеної норми, обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які посилається особа як на підставу своїх вимог або заперечень, покладається на кожну із сторін.

Згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.04.2019 у справі №390/34/17 роз`яснив, що справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Отже, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення обумовленої ним мети. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте лише істотна зміна обставин є підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору (постанова Верховного Суду від 31.07.2023 у справі № 461/10683/20, від 16.02.2022 у справі № 910/13557/21, від 19.12.2024 у справі № 908/3470/23).

Так, оцінюючи доводи позивача про те, що умови спірного договору є несправедливими та ставлять її у вкрай невигідне матеріальне становище, суд зазначає, що будь-яких належних доказів на підтвердження того, які саме комунікації позивач змушена проводити до своєї частини будинку у зв`язку з його поділом згідно договору, як і того, які саме витрати та якого розміру вона має для цього понести позивачем надано не було.

Окрім того, суд зауважує, що поділ житлового будинку з утворенням двох самостійних об`єктів нерухомого майна очевидно вимагає від колишніх співвласників вчинення кожним з них певних дій щодо переобладнання систем комунікацій, в тому числі виготовлення відповідних проектів, встановлення окремих лічильників, а також відкриття індивідуальних особових рахунків для обслуговування кожної виділеної частини житлового будинку, що потребує певних затрат з кожної сторони.

Окрім того, суд відмічає, що у відповідності до п.3,4,5 спірного договору право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок земельні ділянки припиняється, матеріальних претензій одна до одної сторони не мають. Поділ часток здійснюється сторонами без доплат та компенсацій. Сторони однаково розуміють значення і умови цього договору та правові наслідки; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі.

Отже, позивач укладаючи та підписуючи спірний договір, вона усвідомлює правову природу цього договору та значення своїх дій, діє вільно та за відсутності будь-якого примусу, згодна з визначеним складом новоутворених об`єктів нерухомого майна згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єктів нерухомого майна та бажає реального настання обумовлених цим договором наслідків.

Суд зауважує, що в судовому засіданні сторони підтвердили, що читали договір перед його укладенням, що відповідає змісту п. 5 спірного договору, що також перевірено нотаріусом перед його посвідченням, отже, підтвердили, що всі умови їм зрозумілі.

Про укладення договору під впливом помилки чи обману позивач не посилається.

Доводи позивача, про те, що відповідач має надати компенсацію через те, що комунікації розташовуються на половині відповідача, не передбачено оспорюваним договором.

Також посилання позивача на те, що вона лишилась без земельної ділянки для городництва, спростовується тим, що у відповідності до укладеного договору 10.12.2020 між сторонами земельні ділянки кадастровий номер :03:009:0008 та :03:009:0009 підлягають поділу згідно затвердженою план схемою за окремою заявою сторін та на підставі наданих нових кадастрових номерів, що підлягають отриманню на підставі даного договору. План - схеми сторонами надано не було, окрім того, згідно висновку експерта від 10.02.2025№2-10/02, у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №259 від 19.11.2020 поділ земельних ділянок з кадастровими номерами :03:009:0008 та :03:009:0009 не відображено.

Доводи позивача про те, що вказані на схемі поділу житлового будинку, що відображена у Висновку № 259 від 19.11.2020, відстані між будівлями та спорудами не відповідають дійсності, не підтверджені жодними доказами, тому судом відхиляються.

Отже, за встановлених обставин, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору у зв`язку із істотною зміною обставин відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, а також істотності порушення договору другою стороною в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України у зв`язку з недоведеністю наявності та розміру завданої цим порушенням шкоди.

Посилання представника позивача, що поділ житлового будинку був здійснений з порушенням державних будівельних норм, про що вказано у висновку експертом, встановлених вище обставин не спростовують, оскільки як вбачається з дослідницької частини висновку експерта від 10.02.2025 № 2-10/02 вказане в ньому порушення стосується невідповідності житлової площі у квартирі, що переходить у власність відповідача, встановленим законом нормам, а саме до складу квартири входитиме дві житлові кімнати площами 5,7 м2 та 6,7 м2 і відповідно житлова площа квартири складатиме 12,4 м2, , в той час як п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» передбачено, що площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою ніж 14 м2, в інших квартирах - не менше ніж 16 м2.

Щодо частини будинку, який переходить у власність позивача, таких чи будь-яких інших порушень державних будівельних норм експертом не встановлено, та стороною позивача жодним чином не обґрунтовано, яким чином невідповідності у майні відповідача порушує її права чи охоронювані законом інтереси.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про розірвання договору про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, понесені ОСОБА_1 судові витрати у справі у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору про поділ житлового будинку і земельних ділянок та припинення спільної часткової власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя І. О. Капшученко