Справа № 165/344/24
Провадження № 2/165/76/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
21 травня 2025 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператора газорозподільної системи "Волиньгаз" про визнання типового публічного договору розподілу природного газу недійсним, -
24 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до АТ "Волиньгаз" про визнання типового публічного договору розподілу природного газу недійсним.
Свої позовні вимоги позивачОСОБА_1 обгрунтовує тим, що 30 серпня 2023 року суддею Нововолинського міського суду Волинської області Василюком А.В. розглядалася позовна заява за позовом AT «Оператор ГРС «Волиньгаз» (справа №165/733/23) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл газу па підставі Типового договору розподілу природного газу ніби укладеного між ОСОБА_1 та AT «Оператор ГРС «Волиньгаз». Посилається на те, що рішенням суду встановлено дійсність вказаного Типового договору розподілу природного газу, незважаючи на доводи позивача ОСОБА_1 , що Законом України "Про ринок природного газу" обов`язку споживача укладати Типовий договір розподілу природного газуне встановлено. ОСОБА_1 вважає, що такий Типовий договір розподілу природного газу вона не укладала, а заява-приєднання, на яку послався AT «Оператор ГРС «Волиньгаз» є недійсною, тому що невизнання дійсності договору підтверджено фактом несплати за послуги розподілу, відмови від підпису заяви-приєднання у червні 2016 року за рік до ніби отримання AT Волиньгаз ліцензії від НКРЕКП та за 3,5 роки до ніби встановлення НКРЕКП тарифу на розподіл для AT Волиньгаз. Позивач зазначає, що нею направлено на електронну адресу АТ «Оператор ГРС «Волиньгаз» заяви, запити, в т.ч. щодо повноважень AT «Оператор ГРС «Волиньгаз» та розшифровки складових тарифу і заяву-попередження, у якій викладено обставини про відзив підпису в заяві-приєднання та визнання типового публічного договору розподілу природного газу, який є договором приєднання, недійсним. Зазначає, що АТ «Оператор ГРС "Волиньгаз" не надав повної вичерпної інформації. Запит та Заява-попередження додає в якості доказів. Також нею направлені електронною поштою запити до КМУ, НКРЕКП щодо утворення НКРЕКП та отримано відповіді, що КМУ не утворював НКРЕКП відповідно ст.1 Закону України Про НКРЕКП. Посилається на те, що змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання типового публічного договору розподілу природного газу, який є договором приєднання, недійсним для встановлення істини та законності.
Позивач просить суд визнати положення Кодексу газорозподільних мереж в частині цивільних відносин щодо обов`язку споживача укласти договір розподілу природного газу, такими що не є актом цивільного законодавства та не відповідають положенням Цивільного Кодексу України, Директивам ЄС, Законам Про ринок природного газу, Про НКРЕКП, Про захист прав споживачів, а відповідно Типовий договір розподілу природного газу, затв. Постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2498, таким що є неукладеним між Позивачем та AT Волиньгаз та є недійсним, а відповідно чинним є Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затв. Постановою КМУ від 5.07.2006 №938, як такий що не був розірваний безпосередньо між Позивачем та AT Волиньгаз.
Представник позивача Розсоха В.В. до проведення судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи у їхній з позивачем ОСОБА_1 відсутності.
Представник відповідача АТ "Оператора газорозподільної системи "Волиньгаз" Каліщук В.П. до проведення судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позов вважають безпідставним та необгрунтованим та просять відмовити у його задоволенні повністю.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється побутовим споживачем природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що 07 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 особисто підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, тобто фактично приєдналась до умов договору розподілу природного газу та фактично підтвердила споживання природного газу, користування послугами із доставки (розподілу) природного газу.
Із постанови Волинського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року встановлено, що Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 30 серпня 2023 року, постановив: "Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 30 серпня 2023 року в даній справі залишити без змін.".
В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надавались АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».
У відповідності до положень нормативно-правових актів які регулюють відносини у сфері ринку природного газу Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» має статус Оператора ГРМ.
Основним видом господарської діяльності АТ «Волиньгаз» є розподіл природного газу.
Відповідно до пунктів 17 та 35 статті 1 Закону «Про ринок природного газу» розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Відповідно до статтей 4 та 9 Закону України «Про ринок природного газу», пункту 27 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», господарська діяльність із розподілу природного газу підлягає ліцензуванню державному регулюванню.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2766 від 30.12.2020 року "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз» передбачено, що для АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» установлено тариф на послуги розподілу - у розмірі 1,57 грн. на 1м3 на місяць (без урахування ПДВ).
Із Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №813 від 19.06.2017 року "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Волиньгаз» вбачається, що ПАТ «Волиньгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Волинської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «Волиньгаз».
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір) затверджується Регулятором.
У відповідності до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ - договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно підпункту 10 пункту 1.4 Типового договору розподілу природного газу, послуга з розподілу природного газу це - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.
Згідно пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Згідно п.4 ч. 2 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ визначено, що укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Таким чином, з аналізу викладеного вбачається, що для приєднання до умовдоговору розподілу та фактичного укладення договору споживачу не обов`язковомати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбаченихзаконодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ, та/або матидокументально підтверджене споживання природного газу.
До 01 січня 2020 року кінцевий платіж за природний газ для побутових споживачів, постачання яким здійснює Постачальник, на якого покладено спеціальні обов`язки, визначався з урахуванням: ціни природного газу як товару, торгівельної надбавки (націнки) Постачальника (послуги ТОВ «Волиньгаз Збут), тарифу на послуги транспортування природного газу (послуги АТ «Укртрансгаз), тариф на послуги розподілу природного газу (послуги АТ «Волиньгаз»), податку на додану вартість (ПДВ).
Так, оплата послуг розподілу природного газу здійснювалася виходячи з фізичного обсягу розподілу природного газу та була складовою кінцевого платежу за природний газ для побутових споживачів.
Разом з тим, на виконання Закону України «Про ринок природного газу», НКРЕКП постановою від 07.10.2019 року №2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» були внесені зміни до Кодексу ГРМ, Типового договору, Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу.
Згідно пункту 4 постанови НКРЕКП від 07.10.2019 року №2080 вбачається, що дана постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр». Крім того, дана постанова офіційно опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» 11.10.2019 № 195.
Зокрема, вищевказаною постановою внесено зміни до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, який наразі передбачає, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Пункт 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ визначає, що річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.
При цьому, згідно пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що для нового споживача та/або його об`єкта, що має фактичний період споживання природного газу менший ніж дев`ять місяців (крім об`єктів споживачів, що не є побутовими), або за умови відсутності споживання природного газу споживачем та/або його об`єктом протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ за замовчуванням, зокрема, на рівні: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі.
Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу календарний місяць. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу (пункти 6 та 7 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ).
Також, пунктами 6.1. та 6.2 Типового договору визначено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
Таким чином, враховуючи зміни, які внесені постановою НКРЕКП від 07.10.2019 року №2080, Регулятором було виокремлено вартість послуги із розподілу природного газу від загальної ціни природного газу, та передбачено, що вона має сплачуватися окремо, на підставі розрахункового документа Оператор ГРМ.
При цьому слід зазначити, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI Договору).
Згідно з вимогами п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ, із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).
Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.
З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, але не може бути меншою за: 39 м3- для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 м3 - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.
З урахуванням вказаного, на 2020 рік Товариство (Оператор ГРМ) визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, на 2021 рік враховуючи період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року, на 2022 рік - враховуючи період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року.
Отже, 01 січня 2020 року відбулося виокремлення вартості послуги розподілу природного газу із загального кінцевого платежу за природний газ. При цьому, здійснено перехід до замовленої потужності та змінено принцип визначення вартостіоплати послуги розподілу природного газу.
Також слід зазначити, що плата за послуги розподілу природного газу не є новим (додатковим) платежем, оскільки послуги розподілу природного газусплачувалися побутовим споживачем природного газу завжди в складі кінцевогоплатежу за природний газ, та є законодавчо закріпленим, передбаченим механізмом,що є обов`язковим для усіх учасників ринку природного газу.
При цьому місячна вартість оплати за послугу у 2020, 2021, 2022 та 2023 роках була розрахована як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).
Постановою НКРЕКП № 3015 від 24.12.2019 р. «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз» Товариству було встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно в розмірі 0,91 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З урахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,092 грн за 1 м3.
Також пунктом 2 частини 1 вказаної постанови НКРЕКП в редакції постанови № 1153 від 24.06.2020 р. Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року включно в розмірі 0,98 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).З врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,176 грн за 1 м3.
Постановою НКРЕКП № 2766 від 30.12.2020 р. «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»» Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2021 року в розмірі 1,57 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З урахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,884 грн за 1 м3.
Таким чином, з урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п.6.1 та 6.2 Типового договору розподілу для відповідача була розрахована щомісячна плата за розподіл газу по періодах: з січня по червень 2020 року у розмірі 01.10.2018 30.09.2019 = 2939,75 м3/ 12 міс. = 244,98 м3 х 1,092 грн за 1 м3 = 268,52 грн в місяць; з липня по грудень 2020 року у розмірі 01.10.2018 30.09.2019 = 2939,75 м3/ 12 міс. = 244,98 м3 х 1,176 грн за 1 м3 = 288,10 грн в місяць; з січня по грудень 2021 року у розмірі 01.10.2019 30.09.2019 = 3395,33 м3 / 12 міс. = 282,94 м3 х 1,11,884 грн за 1 м3 = 533,07 грн в місяць; з січня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 01.10.2020 30.09.2021 = 3456,24 м3 / 12 міс. = 288,77 м3 х 1,884 грн за 1 м3 = 544,04 грн в місяць; з січня 2023 року по даний час у розмірі 01.10.2020 30.09.2021 = 3740,00 м3 / 12 міс. = 311,67 м3 х 1,884 грн. за 1 м3 = 587,18 грн. в місяць.
Положеннями Кодексу ГРМ передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за Типовим договором, крім випадку розірванні цього договору.
При цьому, припинення газопостачання на об`єкт споживача здійснюється механічним шляхом (абзац 2 пункт 5 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ), крім того, Оператор ГРМ коригує дані технічної та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП (положення розділу VII Кодекс ГРМ).
АТ «Волиньгаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії, та у своїй діяльності зобов`язане керуватися чинними нормативно-правовими актами в сфер: розподілу природного газу.
Доказів про оскарження чи визнання недійсними положень Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем України, Типового договору розподілу природного газу, якими Відповідач зобов`язаний керуватися при здійсненні своєї господарської діяльності суду не надано, а тому твердження позивача про невідповідність типового договору положенням Конституції та іншим нормативно - правовим актам є безпідставним.
Крім того, твердження Позивача про, те що Відповідач порушив процедуру укладення Типових договорів не надавши йому супровідний лист разом із заявою-приєднання з відповідною реєстрацією в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, з наступних підстав.
Жодним нормативно-правовим актом в сфері розподілу природного газу не передбачена обов`язкова умова щодо реєстрації та зберігання супровідних листів про направлення споживачам сформованих заяв-приєднань до умов Типового договору, реєстрації договору датою формування заяви-приєднання та забезпечення розсилки вказаних документів шляхом направлення рекомендованих листів.
При цьому, відповідно до вимог пункту 7.1 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що до обов`язків Оператора ГРМ належить розміщувати на сайті чинні тарифи за послуги з розподілу природного газу та поточну редакцію тексту цього Договору і Кодексу газорозподільних систем, а у разі внесення до цього Договору в установленому законодавством порядку відповідних змін своєчасно їх публікувати в офіційних друкованих виданнях, які публікуються на території його ліцензованої діяльності.
Аналогічна за змістом вимога також міститься у Кодексі ГРМ та у пунктах 1, 2, 5-14 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення.
Відтак, на виконання вищевказаних норм чинного законодавства відповідачем вчасно та у повній мірі доводиться до споживачів інформація щодо цін, тарифів, та змін до нормативно - правових документів.
В даному випадку, відповідачем на офіційному сайті було розміщено інформацію про набуття внесених Постановою НКРЕКП №2080 змін до умов Типового договору розподілу природного газу. Додатково Товариством на сайт компанії було завантажено чинну редакцію договору розподілу природного газу.
Відповідачем відображено на сайті інформацію про затвердження нового тарифу на розподіл природного газу для АТ «Волиньгаз».
Таким чином, зобов`язання, які передбачені Типовим договором, кодексом ГРМ, в частині повідомлення своїх споживачів про внесення змін до умов надання послуг, відповідач виконує у повному обсязі.
Як випливає з позовної заяви позивач ОСОБА_1 фактично споживала природний газ в період, за який просить суд визнати договір розподілу газу недійсним.
Разом з тим, у відповідності до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ - здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
У разу розірвання Типового договору припинення газопостачання на об`єкт споживача здійснюється механічним шляхом (пункт 5 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ).
Крім того, відповідно до пункту 6 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить, зокрема, використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Згідно пункту 2 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою для його недійсності (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).
При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 цього Кодексу).
За змістом положень ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Тобто норми цивільного законодавства встановлюють свободу сторін в укладанні договорів, що підтверджує вільність волевиявлення сторін.
Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять його умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Також, у відповідності до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 639 ЦК України встановлені вимоги щодо форми договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин що мають істотне значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна стороні зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) є особисто підписана ОСОБА_1 07 червня 2016 року заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу, документальне підтвердження споживання природного газу, користування послугами із доставки (розподілу) природного газу.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволені позовних вимог за недоведеністю.
Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператора газорозподільної системи "Волиньгаз" про визнання положення Кодексу газорозподільних мереж в частині цивільних відносин щодо обов`язку споживача укласти договір розподілу природного газу, такими що не є актом цивільного законодавства та не відповідають положенням Цивільного Кодексу України, Директивам ЄС, Законам "Про ринок природного газу", "Про НКРЕКП", "Про захист прав споживачів", а відповідно Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2498, таким що є неукладеним між ОСОБА_1 та AT "Волиньгаз" та є недійсним, а відповідно чинним є Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затверджений Постановою КМУ від 5.07.2006 №938, як такий що не був розірваний безпосередньо між ОСОБА_1 та AT "Волиньгаз", відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку доВолинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 30.05.2025.
Головуючий суддя М.М. Ушаков