Справа № 405/223/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Міхальова В.В., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову вказала, що з 22.03.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, позов про розірвання якого на даний час поданий відповідачем до суду. У шлюбі на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.1999 року за спільним рішенням на ім`я відповідача була придбана у власність трикімнатна квартира житловою площею 36,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що її права порушені, тому просить визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку вказаної квартири, залишити за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири, стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з: судового збору в сумі 4351,00 грн.; витрат на правову допомогу в сумі 25000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання.

У судове засідання представник позивача адвокат Міхальова В.В. 14.05.2025 року за вх. № 14266 подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Також повідомила, що докази витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 27), заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, правом подання відзиву не скористався.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обізнаний про розгляд справи у суді, проте правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.03.1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, актовий запис № 35, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.08.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С., за № у реєстрі 2237, ОСОБА_2 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 408103054 від 13.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності, частка власності 1/1, з 24.09.2003 року належить нерухоме майна (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10.

Позивачем надано висновок експертного дослідження від 10.01.2025 року, згідно якого ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 870 200,00 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована і один із подружжя може оспорити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року в справі № 372/504/17.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте за час шлюбу.

Відповідно до роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною другою статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічне за змістом законодавче положення закріплено у частині першій статті 70 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя,якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для поділу майна подружжя та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4351,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя, визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,28 кв.м., житловою площею 36,30 кв.м.

Залишити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,28 кв.м., житловою площею 36,30 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 4351,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького В.В. Драний