Справа № 490/2524/25
н/п 2/490/2405/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого майнового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 16184,61 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 23.09.2023 року у м. Миколаїв, по просп. Героїв України в районі буд. 13, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ» (номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 та «BMW» (номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2023 року по справі про адміністративне правопорушення №490/9550/23 ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 своєчасно звернувся до позивача із Повідомленням про ДТП від 25.09.2023 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 08.01.2024 року. Позивач відшкодував завдані ОСОБА_1 збитки внаслідок ДТП у розмірі 14634,61 грн, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1550,00 грн.

З урахуванням наведеного вище, позивач вважає, що особою відповідальною за завданні потерпілому збитки є відповідач, а відтак, відповідач має повернути позивачу сплачені потерпілому кошти в сумі 16184,61 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 08.04.2025 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 08.04.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія ухвали про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 17.04.2025 року з відміткою «вручено».

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції Україниє частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

29.04.2025 року до суду надійшла заява представниці ОСОБА_1 адвоката Островської О.В., в якій остання повідомила, що між нею та ОСОБА_1 укладено договір про надання професійної правничої допомоги, а також просила надати їй додатковий строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Представниця ОСОБА_1 адвокат Островська О.В. отримала копію позовної заяви з додатками 29.04.2025 року, що підтверджується її підписом на вищевказаній заяві.

Станом на 05.06.2025 року стороною відповідача так і не було подано до суду відзив на позовну заяву, а отже суд приходить до висновку про розгляд за наявними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

23.09.2023 року у місті Миколаєві, по проспекту Героїв України в районі будинку №13, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів легкового автомобіля «ВАЗ» (номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 та легкового автомобіля «BMW» (номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2023 року по справі №490/9550/23, 23.09.2023 року о 11:10 год. рухаючись в районі буд. №13 по просп. Героїв України в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2170/30», державний номер НОМЕР_3 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою під час зміни напрямку руху не переконався у безпеці свого маневру, не зайняв відповідне крайнє положення при повороті ліворуч, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 545i», номерний знак НОМЕР_4 , який рухався ліворуч від транспортного засобу «ВАЗ 2170/30» в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2023 року по справі №490/9550/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудні 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді додатковому доказуванню не підлягає.

ОСОБА_2 своєчасно звернувся до позивача із Повідомленням про ДТП від 23.09.2023 року року.

Згідно копії Звіту №125-23 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля «BMW 545i» реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість матеріального збитку заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля «BMW 545i» реєстраційний номер НОМЕР_4 на дату ДТП 23.09.2023 року становить 15051,27 грн. без врахувань ПДВ.

08.01.2024 року власник автомобіля «BMW 545i», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної вищезазначеної ДТП, що сталася 23.09.2023 року.

На підставі Наказу №96419 та Довідки №1 від 17.06.2024 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ виплатило ОСОБА_2 14634,61 грн страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжної інструкції №913544 від 20.06.2024 року.

Окрім того, згідно платіжної інструкції №977086 від 25.10.2023 року МТСБУ сплатило послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку у сумі 1550,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до положень пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на зазначене, пред`явлений до відповідача позов підлягає повному задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого відшкодування в розмірі 14634,61 грн., а також 1550,00 грн. понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів.

З урахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача 3028,00 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжною інструкцією №5159 від 28.02.2025 року.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення сплаченого майнового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 16184 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят чотири) гривні 61 копійка, яка складається з суми сплаченого відшкодування в розмірі 14634,61 грн та понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 1550,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін