Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/396/25
Провадження № 2-о/499/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, згідно якої просила суд встановити факти, що мають для неї юридичне значення, а саме встановити, що правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу від 11 грудня 1992 року, посвідчений Чекаліною А.Я. державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори, який зареєстровано в реєстрі за №1646 належить ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 та встановити, що заявнику ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Чекаліною В.Я., державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори Одеської область, зареєстровано в реєстрі за №1646, перейшла у власність та належить на праві власності в цілому 1 (одна) ціла частина квартир АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви, заявник вказала на ту обставину, що в період шлюбу з ОСОБА_2 ними була придбана квартира за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі продажу. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою отримання консультацій щодо відчуження вказаної квартири, заявнику було роз`яснено, що існують перешкоди для реалізації такого права, оскільки у договорі купівлі-проваджу вказано її прізвище як « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 », та згідно якого придбано було не окремо визначену квартиру, а 7/100 будинку АДРЕСА_3 .

У судове засіданні заявник не з`явилася, однак надала заяву про слухання справи у її відсутність, просила заяву задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до копії рішення виконкому Іванівської селищної ради від 15.05.1992 року, яке виконано на російській мові, вказано, що рада вирішила дозволити ОСОБА_1 жительці АДРЕСА_4 купити вказану квартиру в приватну власність.

Відповідно до копії реєстраційного свідоцтва, яке видане на російській мові, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_5 7/100 частин по АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 11.12.1992 року було придбано 7/100 частини будинку за адресою АДРЕСА_3 . Покупець ОСОБА_3 . Договір посвідчений нотаріально та внесений до реєстру за №1646. Площа квартири 44,8 кв.м., житлова 30,5 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру від 05.08.1992 року, квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 44,8 кв.м., житлову 30,5 кв.м.

Згідно технічного паспорту від 23.08.2024 року квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 44,4 кв.м., житлова 30,3 кв.м.

Відповідно до інформації з КП «Іванівське БТІ», згідно паперових носіїв, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.1992 року, реєстр №1646.

Відповідно до довідки селищної ради, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 369/8687/22, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Доказом неможливості вирішити дані питання в позасудовому порядку є надане заявником рішення про відмову в проведені реєстраційних дій за №75173850 від 23.09.2024 року.

За ч. 1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В ст.382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Наявні в матеріалах справи копії документів свідчать про те, що на час прмдбання заявником об`єктом права власності була саме квартира, як індивідуально визначене нерухоме майно в розумінні приписів ч.1 ст.181 ЦК України, а не частина домоволодіння (багатоквартирного житлового будинку).

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Також, судом встановлено, що зазначення в договорі купівлі-продажу прізвища заявника як « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 » зумовлене неправильним його перекладом з російської на українську мови та в подальшому не дасть змоги реалізувати свої права як власника квартири.

Факти, про встановлення яких просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки від їх встановлення залежить можливість реалізації прав особи.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуюче вищезазначене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 293-294, 315-316 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зацікавлена особа ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити, що правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу від 11 грудня 1992 року, посвідчений Чекаліною А.Я. державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори, який зареєстровано в реєстрі за №1646 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_3 .

Встановити, що заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Чекаліною В.Я., державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1646, перейшла у власність та належить на праві власності в цілому 1 (одна) ціла частина квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ