УХВАЛА

Справа № 285/4798/23

провадження у справі № 2-др/285/16/25

29 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Сташків Т. Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_4 ,

розглянувши у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ЖБК-1, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі,

УСТАНОВИВ:

25.04.2025 до суду звернувся представник відповідача та просив постановити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою суду про залишення позову без розгляду не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Наголошує, що такі витрати понесені відповідачем у зв`язку із необґрунтованими діями позивача, яка подала заяву про залишення позову без розгляду 08.08.2024 та повторно 22.04.2025.

В судове засідання 29.05.502 учасники справи не прибули. Про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача просив судове засідання провести без його присутності, наполягав на задоволенні заяви про винесення додаткового рішення у справі.

Представник позивача в заяві також просив судове засідання провести без його присутності, просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки рішення судом по суті справи ухвалено не було. Підстави для стягнення витрат з його довірительки відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.

01.08.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 30464,47 грн матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 5000,00 грн вартості складеного висновку будівельно-технічної експертизи та 5000,00 грн заподіяної моральної шкоди.

08.08.2024 після закінчення з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, перед судовими дебатами позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду, у задоволенні якої ухвалою суду від 08.08.2024 відмовлено та закрите провадження по справі.

Ухвала суду від 08.08.2024 скасована постановою Житомирського апеляційного суду від 11.11.2024 та справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після задоволення відводу головуючої судді згідно з протоколом повторного розподілу судова справа № 285/4798/23 13.02.2025 передана до провадження судді Сташків Т. Г. та призначена до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 22.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку із тим, що позивач до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення позову без розгляду.

На підтвердження розміру судових витрат представником відповідача долучено акт про прийняття-передачу наданих послуг від 25.04.2025 про надання послуг на суму 6000,00 грн з деталізацією видів правової допомоги, доданок № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01/030/2023 від 05.09.2023, копії платіжних інструкцій від 13.02.2025 на суму 3000 грн та від 24.04.2025 на суму 3000 грн (а.с. 126-129).

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 142 ЦПК України встановлено порядок розподілу витрат у разі залишення позову без розгляду та у частині 5 вказаної статті зазначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відтак відповідач відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України має довести, а суд має встановити: які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими; чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду; чи мало місце зловживання процесуальними правами, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Норми ЦПК України не містять визначення, що слід вважати необґрунтованими діями сторони, проте є визначення зловживання учасниками процесу своїми процесуальними правами.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з метою захисту своїх майнових прав, порушених внаслідок залиття квартири, що їй належить.

Суд позбавлений можливості трактувати звернення ОСОБА_1 із позовом зловживанням, оскільки особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 55, ст. 124 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, та не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Також сам по собі факт залишення позову без розгляду за заявою позивача також не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Подання позивачем заяви про залишення його позову без розгляду - це є його право, гарантоване основоположним принципом цивільного судочинства диспозитивності процесу. Кожен учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки в судовому засіданні не становлено підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України, на яку посилається представник відповідача для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з позивача, тому у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у прийнятті додаткового рішення у справі за за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ЖБК-1, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала, що постановлена поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення чи підписання.

Дата підписання повного тексту ухвали 29 травня 2025 року.

Суддя Т. Г. Сташків