Справа № 638/2520/25
Провадження № 2-з/752/122/25
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Білас С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Защук Валентини Володимирівни про забезпечення доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про визнання недійсним кредитного договору, повернення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила суд:

- визнати недійсним кредитний договір № 500766562 від 26 квітня 2023 року, укладений між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 ;

- зобов`язати АТ «Сенс Банк» повернути ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти.

Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просить витребувати від АТ «Сенс Банк»: всі договори, що укладені між позивачем та відповідачем, всі додатки до таких договорів, а також документів, що підтверджують взаєморозрахунки між сторонами. Щодо неможливості самостійно отримати вказані докази, посилається на відповідь банку на адвокатський запит від 01 жовтня 2024 року №44960-33.4-б/б.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2025 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

В результаті проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями в Голосіївському районному суді міста Києва справу передано до провадження судді Слободянюк А.В. 02.05.2025.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача -адвоката Защук В.В. про витребування доказів, позовну заяву залишено без руху.

Ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 07.05.2025 в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів мотивована тим, що представником позивача не доведено неможливість самостійно отримати зазначені докази, оскільки під час звернення з адвокатським запитом, адвокатом не було дотримано вимог Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про банки та банківську діяльність», що і стало підставою для відмови у наданні запитуваної інформації. Крім того, заявником не доведено неможливість отримання вказаних доказів самим позивачем, як клієнтом банку та стороною оспорюваного договору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про визнання недійсним кредитного договору, повернення безпідставно набутих коштів, залишено без руху.

Ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 07.05.2025 в частині залишення позовної заяви без руху мотивована тим, що пред`являючи позовні вимоги про визнання недійсним кредитного договору №500766562 від 26 квітня 2023 року, укладеного між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 , та зобов`язання АТ «Сенс Банк» повернути ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви копію оскаржуваного договору та доказів набуття відповідачем коштів, які позивач просить повернути на свою користь. Разом з цим, в прохальній частині позовної заяви не зазначено, яка сума безпідставно набутих коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивач за результатами розгляду даної справи. Крім того, позивачем не сплачено судовий збір.

03.06.2025 через підсистему «Електронний суд», на виконання вимог вищевказаної ухвали, від представника позивача- адвоката Защук В.В. надійшла квитанція про сплату судового збору та заява про забезпечення доказів. Заявник просить суд забезпечити докази шляхом витребування у відповідача всіх договорів, що укладені між позивачем та відповідачем, та всіх додатків до таких договорів, а також документів, що підтверджують взаєморозрахунки між сторонами таких договорів.

Заява про забезпечення доказів обгрунтована тим, що метою забезпечення доказів є уникнення подальшої втрати або недоступності критично важливих доказів з боку відповідача, враховуючи воєнний стан в Україні, через що можуть бути втрачені не лише документи, а й знищені в цілому будівлі, в яких такі документи зберігаються. Така заява подається окремо, відповідно до ст.116 ЦПК України, оскільки без судового втручання отримати такі документи, як кредитний договір, графік платежів, розрахунок заборгованості, виписки по рахунку неможливо. При цьому, з урахуванням запровадженого воєнного стану в Україні, за місцем проживання заявниці, вона фактично не має можливості звернутися до відповідача особисто або оформити відповідну довіреність через нотаріуса, з огляду на відсутність доступу до безпечного пересування в умовах воєнного стану.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача- адвоката Защук В.В. про забезпечення доказів та призначено розгляд заяви у судовому засіданні 09 червня 2025 року об 11 год. 00 хв.

Вказану ухвалу представник позивача Защук В.В. та відповідач АТ «Сенс Банк» отримали в підсистемі «Електронний суд» 06 червня 2025 року, що підтверджується довідкою з системи документообігу суду про доставку електронного листа.

В судове засідання 09 червня 2025 року сторони не з`явилися, про свою участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції чи за допомогою власних технічних засобів, не заявляли.

Згідно зі ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Також відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення доказів без участі сторін, які були належним чином повідомленими про розгляд заяви.

Вважаю, що у задоволенні заяви про забезпечення доказів слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, докази мають відповідати критеріям належності (стаття 77 ЦПК України), допустимості (стаття 78 ЦПК України), достовірності (стаття 79 ЦПК України) та достатності (стаття 80 ЦПК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до статті 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення. Якщо після вчинення процесуальних дій щодо забезпечення доказів позовну заяву подано до іншого суду, протоколи та інші матеріали щодо забезпечення доказів надсилаються до суду, який розглядає справу. Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Аналізуючи наведені положення, суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №9901/608/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 9901/845/18 зазначено, що забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до ч. ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення доказів шляхом витребування доказів, що метою забезпечення доказів заявником зазначається уникнення подальшої втрати або недоступності критично важливих доказів з боку відповідача, враховуючи воєнний стан в Україні, через що можуть бути втрачені не лише документи, а й знищені в цілому будівлі, в яких такі документи зберігаються. Без судового втручання отримати такі документи, як кредитний договір, графік платежів, розрахунок заборгованості, виписки по рахунку - неможливо. При цьому, з урахуванням запровадженого воєнного стану в Україні, за місцем проживання заявниці, вона фактично не має можливості звернутися до відповідача особисто або оформити відповідну довіреність через нотаріуса, з огляду на відсутність доступу до безпечного пересування в умовах воєнного стану.

Разом з тим, суд звертає увагу, що воєнний стан запроваджено на усій території України, а не тільки за місцем проживання заявника ОСОБА_1 .

Аргументи заявника про те, що докази можуть бути втрачені внаслідок введення воєнного стану на відповідній території та те, що вона не має можливості звернутися до відповідача особисто або оформити відповідну довіреність через нотаріуса, з огляду на відсутність доступу до безпечного пересування в умовах воєнного стану, мають надто загальний характер, не підкріплені посиланням на конкретні обставини (об`єктивні факти), та не є виключними обставинами, з існуванням яких законодавство пов`язує можливість забезпечення доказів.

Щодо твердження заявника про те, що без судового втручання отримати запитувані документи неможливо, суд зазначає, що в цій частині доводи заявника фактично зводяться на отримання ним інформації не у спосіб та поза порядком, встановленим для витребування доказів.

Як встановлено судом в ухвалі Голосіївського районного суду від 07.05.2025 в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, що запитувані в банку, докази не були отримані заявником внаслідок недотримання адвокатом вимог Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про банки та банківську діяльність», що і стало підставою для відмови у наданні запитуваної інформації.

Як вбачається з листа АТ "Сенс Банк" від 01.10.2024 № 44960-33.4-б/б, банк повідомив представника позивача, що для того, щоб банківська установа надала представнику інформацію, що містить банківську таємницю, позивачу необхідно надати підписаний дозвіл про розкриття такої інформації, який засвідчується уповноваженою особою банку або нотаріусом.

За своєю правовою природою подана представником позивача заява про забезпечення доказів є по суті заявою про витребування доказів, у задоволенні якої судом відмовлено, у зв`язку з тим, що заявником не вичерпано всіх заходів передбачених законом для отримання зазначених доказів самостійно.

При цьому, забезпечення доказів способом їх витребування, хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку ст.84 ЦПК України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, заявником не доведено, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту поданої заяви про забезпечення доказів та доводів, наведених заявником в її обґрунтування, суд дійшов висновку про не відповідність заяви про забезпечення доказів критеріям, визначеним ст.116 ЦПК України, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст.116,118, 260,261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Защук Валентини Володимирівни про забезпечення доказів у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про визнання недійсним кредитного договору, повернення безпідставно набутих коштів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Слободянюк