Справа № 489/1505/25
Провадження № 2/489/1578/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Савкової К.А.

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

В березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 10.09.2018 з 1/4 частини від усіх видів доходів платника щомісячно, до 1/8 частини від усіх видів доходів платника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 10.09.2018 з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів платника щомісячно, починаючи з подання позову і до досягнення повноліття дитиною. У позивача народилась інша дитина від шлюбу з ОСОБА_5 , про яку він піклується і утримує, також позивачем було усиновлено діти дружини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також позивач утримує дружину, яка знаходиться у декретній відпустці. У зв`язку з тим, що на утриманні позивача знаходиться дружина, троє дітей та мати-пенсіонерка, позивач просить змінити розмір аліментів з 1/4 частини від усіх видів доходів платника щомісячно, до 1/8 частини від усіх видів доходів платника щомісячно.

Відповідачка, через свого представника адвоката Пірог С.В., надала до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, позивачем не надано підтверджень про погіршення його майнового стану, крім того батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів обґрунтованості заявлених позовних вимог, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що його матеріальний стан погіршився у зв`язку з тим, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням пошкоджено житловий будинок, де він проживав разом зі своєю сім`єю, після цього він вимушений винаймати житло, що підтвердив договором найму та довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Крім того, погіршився стан здоров`я його сина ОСОБА_8 , на даний момент він потребує постійного лікування та обстеження, що підтвердив виписками з медичної карти стаціонарного хворого. Тому позивач просить вирішити питання зменшення розміру аліментів та змінити розмір аліментів з 1/4 частини від усіх видів доходів платника щомісячно, до 1/8 частини від усіх видів доходів платника щомісячно, що буде спів мірним для якісного задоволення потреб всіх наявних утриманців та дасть змогу встановити раціональне розподілення аліментів враховуючи вік між дітьми з метою їх утримання в рівних умовах.

В запереченні на відповідь на відзив представник відповідача адвокат Пірог С.В. зазначив, що факт пошкодження житлового будинку в с.Любине не має ніякого доказового значення, оскільки не власністю позивача, а тому не погіршує його матеріального стану, до того ж державою виділяються кошти для відновлення пошкодженого майна. Позивачем не надано достатніх доказів погіршення саме майнового стану, а не сімейного. Погіршення стану здоров`я дитини та збільшення витрат на сім`ю не є підтвердженням матеріального становища позивача, крім того у позивача наявне власне житло, по яке він не зазначає у відповіді на відзив, проте для уникнення від витрат по найму житлу він зі своєю сім`єю може проживати у власному житлі, або здавати його в оренду з метою отримання прибутку.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.03.2025 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, додатково суду повідомив, що єдиним джерелом доходу в його сім`ї є заробітна плата за основним місцем роботи, відповідна довідка наявна в матеріалах справи, а також соціальна допомога на утримання дітей у загальному розмір 2960 грн. Інші члени сім`ї не працюють, тому утриманням сім`ї займається тільки він.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав свої доводи викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19 вересня 2022 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №39, сторони записані батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 10.09.2018 з ОСОБА_1 на користь ( ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Також судом встановлено, що 16.02.2024 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №64.

Від вказаного шлюбу, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №238, у позивача є малолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 10.09.2024 року позивачем були усиновлені діти дружини, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змінено прізвища дітей з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » та по батькові з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 ».

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам у ВП №59506882, станом на 31.12.2024 року заборгованість відсутня.

За змістом статті 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статей 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із частиною першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

За положеннями частини третьої статті 181 наведеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тож, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Водночас такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19.06.2024 у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що змінився його сімейний стан: позивач зареєстрував новий шлюб, та у новому шлюбі в нього народилась донка, позивачем усиновлено двоє дітей дружини. Зі зміною сімейного стану у позивача змінився внаслідок цього і майновий стан, так як в нього збільшились витрати, які здійснюються не лише на себе, але і на утримання нової сім`ї: трьох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у декретній відпустці.

Відповідно до частини 3статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що після винесення Братськом районним судом Миколаївської області від 10.09.2018 рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , сімейний стан позивача змінився. Він одружився, та від цього шлюбу в нього народився син, також ним було усиновлено двоє дітей дружини, що підтверджується матеріалами справи.

Вищевказані обставини відповідно до норм статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду: від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19.06.2024 у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24).

Доводи відповідача про те, що народження дитини у позивача та усиновлення ним двох дітей після стягнення аліментів на сина та перебування їх на утриманні батька не впливає на його матеріальне становище, суперечать фактичним обставинам справи. Оскільки необхідність утримання ще трьох дітей безумовно свідчить про зміну матеріального становища платника аліментів.

За таких обставин по справі, з урахуванням наявності у позивача інших малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у декретній відпустці, суд вважає, за можливе зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на утримання сина, до 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Крім того, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі 1/8 частини, є розумним, не суперечить вимогам сімейного законодавства та не призведе до обмеження прав сина позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4,19,141,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_1 на користь ( ОСОБА_9 на підставі рішення Братського районного суду Миколаївської області від 10.09.2018 у справі №471/582/18-ц, провадження № 2-н/471/34/18.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ( ОСОБА_9 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ( ОСОБА_11 ) ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач:( ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 02.06.2025.

Суддя Г.С.Костюченко