Справа № 136/517/25
провадження № 2/136/160/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Левченко А.О.

представника відповідача - адвоката Ткачука В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) через представника - адвоката Левченко А.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просила:

- Розірвати Договір про сплату аліментів на дітей, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.03.2021 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструком В.I. (зареєстровано в реєстрі за №471).

- Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

28.03.2020 З 25.01.2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2021 у справі №127/6550/21. У шлюбі в подружжя народилися діти - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Після розлучення діти залишилися проживати разом з позивачем.

За взаємною домовленістю сторін, відповідно до Договору про сплату аліментів на дітей від 30.03.2021 року, відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на трьох дітей у фіксованому розмірі 8 550,00 грн (2 850 грн на кожну дитину) з урахуванням індексації відповідно до рівня інфляції. Однак, після укладення договору: відповідач систематично не виконував обов`язок щодо індексації аліментів; фактично сплачувані суми не відповідали зобов`язанню, передбаченому договором; рівень інфляції, зростання вартості життя, медичних витрат та витрат на освіту дітей значно збільшили необхідні кошти для їх належного утримання. Позивач в усній формі зверталася до батькатдітей з пропозицією сплачувати аліменти у розмірі визначеному договором про сплату аліментів на дітей, яку він проігнорував.

Ухвалою суду від 08.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Відповідач подав до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами.

Вважає, що вимоги позовної заяви є необгрунтованими та незаконними, а в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Постановою Вінницького апеляційного суду від 04.10.2022 року у справі №127/11566/22 та від 07.08.2023 року у справі №127/26771/22 вже були встановлені преюдиціальні обставини стосовно сплати ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей за період з 2021 по 2023 роки в яких вказано, шо відповідач виконує умови договору зі сплати аліментів та не мас заборгованості, у зв`язку з чим такі факти вже не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Відповідач сумлінно та систематично здійснює виплати на утримання дітей передбачені договором про сплату аліментів на дітей від 30.03.2021 року з урахуванням індексу інфляції, а за можливості здійснює перерахування більших сум грошових коштів, шо підтверджується платіжними документами. Матеріальну допомогу на утримання дітей також надають мати та брат відповідача. Відповідач протягом тривалого часу лікувався, адже отримав захворювання внаслідок несення служби, що стало причиною додатково понесених ним матеріальних витрат, окрім цього постійно винаймає житло, шо також відображається на його матеріальному становищі. Позивачка у поданому нею аналізі нарахувань подає відомості, шо не відповідають дійсності та спростовуються наданими відповідачем квитанціями та платіжними інструкціями про сплату коштів на утримання дітей. Щодо тверджень позивачки про те, що розмір аліментів, які сплачує відповідач є недостатнім для належного утримання дітей, то суд слід звернути увагу на те, що обов язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Так позивач, лише частково надає до суду докази сплати аліментів відповідачем, проте не надає жодних документів, які б свідчили про її вклад в утримання та розвиток дітей. Окрім того, позивач вводить суд в оману, адже надала лише частину відомостей про отримані грошові кошти від батька дітей відповідача, а про матеріальну допомогу його матері та брата у поданій нею позовній заяві взагалі не згадує. Відповідач є діючим кадровим військовим Збройних Сил України, та періодично змінює своє місце проживання відповідно до покладених обов`язків несень служби.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що Посилання відповідача на зазначені справи є необґрунтованими, оскільки у наведених провадженнях розглядалися інші правовідносини, а саме не розглядалося питання про розірвання договору про сплату аліментів. Щодо тверджень відповідача про перерахування додаткових коштів на дітей, зазначаємо таке. Усі витрати, пов`язані з оплатою гуртків, занять, секцій та іншої позашкільної діяльності дітей, здійснювалися за спільною домовленістю між батьками, і їх розподіл відбувався порівну. Водночас відповідач не виконував ці зобов`язання своєчасно, через що навантаження з оплати лягало на позивача. Щодо тверджень відповідача про те, що частина коштів на дітей передавалась його родичами (бабусею, братом тощо), зазначаємо, що такі дії не можуть визнаватись належним виконанням аліментного обов`язку, оскільки вони не здійснювались безпосередньо платником аліментів. Позивач правомірно наполягає на захисті інтересів дітей у судовому порядку шляхом розірвання договору та визначення нового способу сплати аліментів. Таким чином, аргументи відповідача про належне виконання аліментних зобов`язань не ґрунтуються на достовірних та належних доказах. Відсутність індексації аліментів

свідчать про істотне порушення договору.

Відповідач подав заперечення на відповідь у яких зазначає, що в постанові Вінницького апеляційного суду від 07.08.2023 року у справі № 127/26771/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Левченко А.О., залишено без задоволення, адже підстав для зміни розміру аліментів, в тому числі недостатності такого розміру аліментів для задоволення потреб дітей, позивачем не доведено. Цитую: «Будь-яких доказів з приводу невиконання відповідачем умов договору чи наявності заборгованості по сплаті аліментів згідно вищевказаного договору, позивачем не надано і судом не встановлено».

Отже, Вінницьким міським судом Вінницької області та Вінницьким апеляційним судом вже встановлені преюдиційні факти сумлінного виконання ОСОБА_2 договору про сплату аліментів на дітей за період з 2021 по 2023 рік за наданими ним квитанціями про сплату аліментів, а в рішеннях судів зазначено, що відповідач виконує умови договору зі сплати аліментів та не має заборгованості, у зв`язку з чим такі факти вже не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Окрім того зроблений детальний аналіз надходжень таких коштів за кожний місяць з початку укладення договору про сплату аліментів, який був підписаний сторонами 30.03.2021 року. Наданими квитанціями і платіжними інструкціями доведено, що перераховані ОСОБА_2 кошти в рази перекривають індексацію аліментів, а тому відсутні будь-які підстави стверджувати про неналежне виконання відповідачем договору про сплату аліментів. Окрім того, ОСОБА_1 в підтвердження стягнення додаткових витрат на дітей надано документи про первинний огляд офтальмолога, а також протоколи огляду дітей стоматологом в яких зазначено про наявність карієсу на окремих зубах у дітей, що не є підтвердженням необхідності отримання додаткових коштів на дітей викликані особливими обставинами. Лікування карієсу у дітей відноситься до повсякденних витрат, які має здійснювати той з батьків хто взяв на себе обов`язок із проживання з ним дітей. Отже, позивачем не надано медичних документів, підтверджуючих наявність тяжких хронічних хвороб у спільних дітей, а також медичних показань для проведення лікування, для проходження оздоровлення. А наявність чеків без відповідної медичної документації не підтверджує адресність таких витрат на дитину. Позивачем не надано жодних належних доказів, особистого фінансового навантаження ОСОБА_1 на утримання дітей, хоча за визначенням ст.141 Сімейного кодексу України обов`язки батька і матері в тому числі і з утримання дітей є рівними.

Також представником позивача надані додаткові поясненяня, у яких він посилається на номери справ №127/11566/22 та 127/26771/22, де були встановлені факти сумлінного виконання ОСОБА_2 договору про сплату аліментів за період з 2021 по 2023 роки, які надає до суду для врахування при прийнятті рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 23.04.2025 було змінено порядок розгляду цивільної справи на розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засідання позивач та представник просили задоволити позов з вимог, з підстав, що наведені у позові.

Представник позивача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що відповідач належним чином виконує зобов`язання.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 25.01.2014 сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/6550/21 від 11.05.2021 розірвано. (а.с.12)

Сторони по справі мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 23.12.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.9), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 29.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.10) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 16.08.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. (а.с.11)

30.03.2021 сторони уклали Договір про сплату аліментів на дітей, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструком В.І., зареєстровано в реєстрі за № 471. (а.с.13-14)

Пунктом 1.4 вказаного договору передбачено, що Батько (відповідач по справі) за домовленністю сторін, зобов`язаний сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 8550 грн. з урахуванням інфляції, а саме по 2850 грн. на кожну дитину щомісячно.

П.2.9 одностороння відмова від виконання положень цього договору не допускається.

П. 2.10 Розірвання цього договору здійснюється відповідно до положень чинного законодаства України.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 189 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати.Умови договору не можуть порушувати права дитини,які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У аліментному договорі визначаються розмір, умови і порядок виплати аліментів. Розмір аліментів у цьому випадку визначається самими сторонами, проте він не може бути нижче за розмір аліментів, які неповнолітні діти могли б отримати при стягненні аліментів у судовому порядку.

Аліментний договір може бути змінено за спільною угодою сторін або за рішенням суду. Зміна або припинення аліментного договору можлива у будь-який час за взаємною угодою сторін і також повинна укладатися в нотаріальній формі. Одностороння відмова від договору і одностороння зміна його умов не допускаються.

Якщо договір про надання аліментів не виконується платником, їх одержувач має право звернутися до державного виконавця для примусового виконання договору, якщо ж він звертається до суду з позовом про стягнення аліментів у судовому порядку на загальних підставах, передбачених законодавством, його позов не підлягатиме задоволенню, оскільки укладенням аліментного договору сторони вже пов`язані зобов`язанням з надання аліментів, і для таких осіб встановлений спеціальний порядок виконання договору і стягнення аліментів. Якщо угода порушує інтереси дитини, можливе звернення до суду з позовом про його примусову зміну або розірвання, а за наявності передбачених законом підстав - і визнання його недійсним.

Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони недосягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того,що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторіні позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладеннідоговору; 4)із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересован асторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що Пунктом 1.4 вказаного договору передбачено, що Батько (відповідач по справі) за домовленністю сторін, зобов`язаний сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 8550 грн. з урахуванням інфляції, а саме по 2850 грн. на кожну дитину щомісячно.

Представником відповідача було надано платіжні інструкції (а.с.76-86; 89-112;126-136; 141-151; 155-156; 174; 217), де отримувачем зазначена відповідач « ОСОБА_1 » та зазначена сума, яка перерахувалася їй на дітей, що свідчить про належне виконання умов договору.

Також суд бере до уваги постанову Вінницького апеляційного суду від 07.08.2023, справа №127-26771/22, де зазначено, що будь-яких доказів з приводу невиконання відповідачем умов догору позивачем не надано і судом не встановлено.

Вищевказане спростовує доводи позивача про систематичне не виконання умов договору.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про розірвання Договору про сплату аліментів на дітей від 31 березня 2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. та зареєстровано в реєстрі за №1471.

П.2.3 Договору про сплату аліментів на дітей від 31 березня 2021 року чітко визначені наслідки невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання умов Договору, однак оскільки позивач не ставить питання про стягнення заборгованості, то суд не вважає за доцільне перевіряти правильність розрахунку здійсненого представником позивача. Доказів невиконання інших умов договору суду не надано. Зокрема стверджуючи, що відповідач не несе участі в додаткових витратах, позивач не надала докази звернення до нього з відповідними вимогами.

Суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовної вимоги про розірвання Договору про сплату аліментів на дитину, задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів фактично призведе до подвійного стягнення аліментів з відповідача: за Договором про сплату аліментів від 31 березня 2021 року та за рішенням суду, що є недопустимим, тому суд також відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 15, 180, 189, 192 СК України, ст.ст. 626, 628, 629, 638, 651, 652 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_5 ) про розірвання договору та стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.06.2025.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО