Справа №487/1095/25
Провадження №2/487/1329/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Барської А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.

Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебувають у шлюбі. ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності до 01.04.2026 року, вона отримує 2361 грн. пенсії у зв`язку з інвалідністю. Коштів не вистачає, оскільки необхідно нести значні додаткові витрати на лікування. У зв`язку з чим просить стягнути аліменти на утримання непрацездатної дружини.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2025 року відкрито провадження по даній справі.

10.03.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що його дружина дійсно особою з інвалідністю, яка в неї була ще до одруження. Крім того, відповідач отримує мінливі доходи, і сума яку позивачка просить стягувати є для нього значною сумую. Також від першого шлюбу в нього є малолітні діти на яких він сплачує аліменти за домовленістю з колишньою дружиною. Також зазначає, що позивачка має двох повнолітніх дітей, які не мають утриманців. Позивачкою не доведено, що вона потребує за станом здоров`я додаткових витрат і несе такі витрати. В задоволені позову просить відмовити.

11.03.2025 року до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від представника позивача надходила заява про розгляд справи за їх відсутності, позов просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, від нього неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2024 року.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Згідно з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №514966, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності до 01.04.2026 року.

ОСОБА_1 зазначає, що отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю у розмірі 2361 грн.

ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено на 2025 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Установлено, що позивач отримує соціальну допомогу у розмірі 2361,00 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач хоча і являється інвалідом 2 групи загального захворювання, втім отримує отримує соціальну допомогу у розмірі 2361,00 гривень, встановлену законом для осіб, які втратили працездатність, при цьому, відповідач хоча і є працездатним, сплачує аліменти на утримання дітей, а тому ОСОБА_2 не можна вважати таким, що може надавати матеріальну допомогу в розумінні ст.75 СК України.

Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатної дружини слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.75,76 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Кузьменко