Провадження №: 2/336/2933/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Худіна О.О. розглянула позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус», НСП Запорізьке відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» АЗС №70 про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

03.06.2025 позивач ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із вказаною позовною заявою, просить 1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2024 року по травень 2025року в розмірі: 59782,61 грн. (П`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 61 копійка). 2) Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» поновити на роботі. 3) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» за вимушені прогули 11днів *333,08 грн.= 3663,88 грн. (Три тисячі шістсот шістдесят три гривні 88 копійок) 4) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» індекс інфляції за несвоєчасно виплачену зарплату (компенсація за ІСЦ) в розмірі: 440,13 грн. (Чотириста сорок гривень 13 копійок) 5) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» суму пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що складає: 6826,42 грн. (Шість тисяч вісімсот двадцять шість гривень 42 копійки). 6) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» 3% річних в розмірі: 424,84 грн. (Чотириста двадцять чотири гривні 84 копійки) 7) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» фактичну моральну шкоду в розмірі: 50000 гривень. (П`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Справу передано в провадження визначеного головуючого судді 04.06.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025.

Суддя, перевіривши виконання вимог ст.175-177 ЦПК України, встановила, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

За приписами п.8-9 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві повинні міститись:

-зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

-підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, в порушення вимог ст.95,175 ЦПК України копії документів, додані до позовної заяви, які б підтверджували обставини, зазначені у позовній заяві, недоступні для сприйняття, текст нерозбірливий та не чіткий. Вказаний недолік стосується додатків 10-11, 38-51 які зазначені у позовній заяві.

Згідно з п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За нормою п.1,10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Так, у позовній заяві ціна позову в порушення наведеної норми не визначена. Разом з цим, визначення ціни позову має безпосереднє значення для сплати судового збору за розгляд позовних вимог майнового характеру, його розподілу за результатами розгляду справи.

За змістом ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст.177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Слід зауважити, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Так, пільги щодо сплати судового збору, зазначені у ст.5 Закону України «Про судовий збір», дійсно звільняють позивача від сплати судового збору за розгляд позовних вимог (майнового характеру) про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Натомість, позивач не сплатив судовий збір за розгляд позовних вимог майнового характеру:

1) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» за вимушені прогули 11днів *333,08 грн.= 3663,88 грн. ( Три тисячі шістсот шістдесят три гривні 88 копійок)

2) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» індекс інфляції за несвоєчасно виплачену де зарплату (компенсація за ІСЦ) в розмірі: 440,13 грн. (Чотириста сорок гривень 13 копійок)

3) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» суму пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що складає: 6826,42 грн. (Шість тисяч вісімсот двадцять шість гривень

4) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» 3% річних в розмірі: 424,84 грн. (Чотириста двадцять чотири гривні 84 коп.)

Таким чином, за подання до суду позовної заяви із вказаними вище вимогами майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у сумі 4844,80 гривень (0,4*3028,00 гривень*4).

Крім того, судовий збір відповідно до позовної вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» фактичну моральну шкоду за оцінкою в розмірі: 50000 гривень. (П`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) відповідно до п. 5 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до якого підлягає сплаті судовий збір у сумі 3028,20 гривень.

За нормою ч.1 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 ЗУ "Про судовий збір" N 3674-VI від 08.07.2011, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Для обрахунку ставок судового збору згідно з нормою ч.1 ст.4 Закону застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вказану немайнову вимогу позивача в усіх судових інстанціях.

Разом з цим, положеннями ст.8 Закону України «Про судовий збір» врегульовано підстави для відстрочення та розстрочення його сплати, зменшення розміру або звільнення від його сплати.

В цьому випадку, позивачу необхідно оформити клопотання у формі окремої заяви з процесуальних питань відповідно до вимог ст.182-183 ЦПК України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Стаття 625 розміщена в розд. I "Загальні положення про зобов`язання" кн. 5 ЦК, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов`язання є грошовими.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12).

Статтею 625 ЦК регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов`язань. Крім того, з рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Слід також зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. N 10-74/0/4-13).

Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст. 625 ЦК не поширюється на трудові правовідносини (з приводу заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва тощо) та сімейні правовідносини.

Правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України постанова від 21 травня 2014 року по справі ( № 6-43цс14 ). За результатами розгляду якої ВСУ зробив правове укладення, згідно з яким встановлена частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання (стягнення 3 % річних і індексу інфляції) не застосовується до трудових стосунків, які виникли у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні працівника і несвоєчасною виплатою зарплати, оскільки такі стосунки врегульовані нормами трудового права.

Позовна заява, скерована до суду, зазначеним положенням не відповідає.

Відповідно до ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху в порядку ст.185 ЦПК України, із наданням п`ятиденного строку для усунення вказаних недоліків з дня вручення ухвали.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус», НСП Запорізьке відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімаріус» АЗС №70 про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви та роз`яснити, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua.

Суддя О.О. Худіна