справа № 377/342/24
головуючий у суді І інстанції Бабич Н.С.
провадження № 22-ц/824/3593/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 вересня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, про визнання трудового договору розірваним, зобов`язання видати наказ про звільнення та стягнення компенсації моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Київтраспарксервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління ДСНС України у місті Києві, про визнання трудового договору розірваним, зобов`язання видати наказ про звільнення та стягнення компенсації моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що з 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до КП «Київтранспарксервіс» на посаду головного юрисконсульта юридичного відділу.

ОСОБА_1 17 квітня 2024 року звернувся до КП «Київтраспарксервіс» із заявою про звільнення його з роботи за власним бажанням на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про працю та умов колективного договору, однак листом від 19 квітня 2024 року останній відмовив позивачу у розірванні трудового договору.

Позивач вважав відмову відповідача у задоволенні заяви про звільнення протиправною.

Вказував, що КП «Київтраспарксервіс» не забезпечило йому здорові та безпечні умови праці, оскільки закріпило за ним робоче місце у приміщенні комунального підприємства за адресою: м. Київ, вул. Копилівська, буд. 67, корп. 10, експлуатація якого зупинена на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року у справі № 640/137/20.

Зазначав, що відповідач порушив норми статті 43 Конституції України, статтю 153 КЗпП України, пункт 5.2.4. Статуту підприємства, пункти 6.14.1 та 7.1.1 Колективного договору на 2022-2025 роки, закріпив за ним робоче місце у приміщенні з небезпечними для його життя умовами праці, що зумовило його звернутися до роботодавця із заявою про звільнення за власним бажанням на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України.

Зауважував, що про проведення у 2019 році Головним управлінням ДСНС України у місті Києві перевірки КП «Київтраспарксервіс», яка стала підставою для ухвалення вказаного рішення суду, він дізнався на початку квітня 2024 року. На його запит 12 квітня 2024 року Головне управління ДСНС України у місті Києві листом повідомило його про те, що зазначене рішення суду не скасоване і діє до повного усунення порушень, вказаних в акті перевірки від 13 листопада 2019 року №813, безпечна експлуатація приміщення КП «Київтраспарксервіс» за адресою: вул. Копилівська, 67, можлива лише після повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Вважав, що бездіяльність та неправомірні дії відповідача у зв`язку з відмовою йому у звільненні за власним бажанням на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України викликали в нього хвилювання, переживання, які негативно позначились на його психоемоційному стані, викликали в нього стрес, тому в нього погіршився стан здоров`я, що вплинуло на звичайний спосіб його життя, вимагало додаткових зусиль для організації його організації, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 , посилаючись на статтю 43 Конституції України, статті 38, 153 КЗпП України, статтю 23 ЦК України, просив:

визнати розірваним з 23 квітня 2024 року трудовий договір, укладений між КП «Київтранспарксервіс» та ОСОБА_1 , на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору;

зобов`язати КП «Київтранспарксервіс» видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи 23 квітня 2024 року на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору;

стягнути з КП «Київтранспарксервіс» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано розірваним з 23 квітня 2024 року трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та КП «Київтранспарксервіс», на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору.

Зобов`язано КП «Київтранспарксервіс» видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 23 квітня 2024 року на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору.

Стягнуто з КП «Київтранспарксервіс» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнуто з КП «Київтранспарксервіс» на користь держави судовий збір у сумі 3 028 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, КП «Київтранспарксервіс» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що акт перевірки Головне управління ДСНС України у місті Києві від 13 листопада 2019 року № 813 на день складання, містив 28 порушень, які включали, як порушення, які впливали на безпеку працівників, та які були похідними від попередніх та не створювали (створюють) небезпеки при усуненні первинного порушення. На день прийняття позивача на роботу, в процесі усунення були лише 3 порушення, які відображені у приписі № 10 від 15 грудня 2023 року, та не створювали небезпеку та небезпечні умови праці для ОСОБА_1 .

Щодо порушень:

1. Ширина шляху евакуації (головної сходової клітки) з будівлі виконати не менше 1-м.

КП «Київтранспарксервіс» вказує, що при зміні ширини головної сходової клітки, яка зазначена як порушення, не створюються перешкоди для безпечної евакуації всіх працівників Підприємства, а тому останнім створено безпечні умови праці.

2. Коридор, який має довжину більше ніж 15 м та не має природного освітлення, не обладнаний системою проти димного захисту, в порушення ДБН В.2.5-56.

Апелянт посилається на те, що відповідно до отриманого звіту щодо розрахунків шляхів та часу евакуації людей, зазначено, що евакуація людей із приміщень у випадку пожежі за допустимим максимальним його значенням у найбільш потенційно небезпечних зонах дозволяє забезпечити своєчасну евакуацію людей визначеними маршрутами та відповідно до часу утворення небезпечних факторів пожеж.

При найнебезпечніших проявах пожежі, в тому числі задимлення, всі працівники, незалежно від їх фізіологічних особливостей будуть безпечно евакуйовані.

Крім того, відповідач акцентує увагу на той факт, що цей спір стосується саме безпечних умов праці ОСОБА_1 , робоче місце якого кабінет № 203. Відповідно до плану евакуації при пожежі, з 14 кабінетів по одну сторону, кабінет № 203 знаходиться біля самого шляху евакуації, а тому позивач при будь-якому стані пожежі та задимленості буде швидко, менше ніж за 46 секунд, та безпечно евакуйований з робочого місця.

Отже, враховуючи той факт, що Дослідно-випробувальна лабораторія центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у місті Києві здійснила розрахунок та підтвердила той факт, що при найнебезпечнішій пожежі та з урахуванням фізіологічних особливостей людей, всі працівники КП «Київтранспарксервіс» швидко та безпечно евакуюються з приміщення, в тому числі і ОСОБА_1 , тому наявне порушення ніяким чином не створює небезпечні умови праці для позивача.

3. В будівлі проведено реконструкцію, без розробки проектної документації, яка повинна бути затверджена у встановленому порядку та знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкту.

Дане порушення є похідним від порушення щодо реконструкції шляху евакуації (головної сходової клітки), а тому сам факт відсутності розробки проектної документації не створює небезпечні умови для працівників КП «Київтранспарксервіс».

Апелянт звертає увагу апеляційного суду, що позивач ввів суд в оману, оскільки про існування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/137/20 щодо застосування заходів реагування позивач дізнався 07 грудня 2023 року, а із заявою про звільнення ОСОБА_1 звернувся аж після спливу 4 місяців 10 днів, 17 квітня 2024 року.

Тобто хвилювання за свою безпеку, про яку описує позивач, яка наче б то спонукала останнього до звільнення, не є реальною, а реальною причиною є отримання тримісячного середнього заробітку, як вихідної допомоги передбаченої частиною 1 статті 44 КЗпП України.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що підприємством створено та забезпечено ОСОБА_1 безпечними умовами праці, оскільки встановлені порушення ніяким чином не впливають на безпеку останнього.

Крім того, відповідачем надано достатньо підстав для прийняття висновку щодо недобросовісності позивача та зловживанням своїми правами, як і правом звернення до суду для фактичного фінансового збагачення, оскільки факт коли особа дізналася про акт перевірки не спонукала ОСОБА_1 до звільнення з підстав хвилювання за своє здоров`я, так як останній вирішив звільнитися лише після спливу 4 місяців і 10 днів.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 ).

Відповідно до частини 5 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 3 статті 43 Конституції України передбаченою, що кожен має право, зокрема, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно із частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частин 1-6 статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Роботодавець повинен забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань у працівників. Роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від виконання дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, що становить небезпеку для життя чи здоров`я такого працівника або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я умов праці роботодавець зобов`язаний повідомити про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, який може надати тимчасову згоду на роботу в таких умовах.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їхнього життя і здоров`я в процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці визначені у Законі України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-ХІІ) .

Цей Закон передбачає принципи, на яких базується державна політика в галузі охорони праці, у тому числі: пріоритет життя і здоров`я працівників, повна відповідальність роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; підвищення рівня промислової безпеки шляхом забезпечення суцільного технічного контролю за станом виробництв, технологій та продукції, а також сприяння підприємствам у створенні безпечних та нешкідливих умов праці (стаття 4 Закону № 2694-ХІІ).

Частиною 1 статті 13 Закону № 2694-ХІІ передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, у тому числі: забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог ( частини 2,3 статті 13 Закону № 2694-ХІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 27 листопада 2023 року №219-к ОСОБА_1 прийнятий на посаду головного юрисконсульта юридичного відділу КП «Київтраспарксервіс» з 30 листопада 2023 року (т. 1 а.с.16; т. 2, а.с. 24; т. 3 а.с. 227-229).

Позивач ознайомився з посадовою інструкцією юрисконсульта юридичного відділу КП «Київтраспарксервіс», затвердженою в.о. директора КП «Київтраспарксервіс» 26 лютого 2024 року ( т. 2 а.с. 88-90).

При прийомі на роботу 30 листопада 2023 року з ОСОБА_1 проведені інструктажі з охорони праці та пожежної безпеки, цивільного захисту та дій у надзвичайних ситуаціях ( т. 2, а.с. 49-50, 81-82).

18 квітня 2024 року позивач направив заяву про звільнення від 17 квітня 2024 року, копію листа Головного управління ДСНС України у місті Києві від 12 квітня 2024 року №7103-2588/711801, копію пенсійного посвідчення, яка отримана відповідачем 18 квітня 2024 року.

У заяві про звільнення від 17 квітня 2024 року позивач просив звільнити його з посади головного юрисконсульта юридичного відділу за власним бажанням 23 квітня 2024 року на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України у зв`язку з тим, що адміністрація підприємства порушила законодавство про працю, оскільки не забезпечила закріплене за ним робоче місце та приміщення, в якому воно знаходиться, безпечними умовами праці, чим порушила вимоги статті 153 КЗпП України та статті 13 Закону України « Про охорону праці».

Обґрунтовуючи заяву про звільнення на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України, позивач послався на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року у справі №640/137/20 та лист Головного управління ДСНС України у місті Києві від 12 квітня 2024 року №7103-2588/711801 ( т.1 а.с.107-108).

Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року у справі №640/137/20 задоволено частково позов Головного управління ДСНС України у місті Києві до КП «Київтраспарксервіс» про застосування заходів реагування.

Застосовано заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщення КП «Київтранспарксервіс», , розташованого за адресою: вул. Копилівська, 67 у Подільському районі місті Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покладено на Головне управління ДСНС України у місті Києві.

Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покладено на Головне управління ДСНС України у місті Києві.

У іншій частині позову відмовлено (т. 1 а.с. 115-122).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі №640/137/20 вказане рішення суду залишено без змін ( т. 1 а.с. 123-128).

Як вбачається з мотивувальної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року у справі №640/137/20, підставою для застосування до КП «Київтраспарксервіс» заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщення КП «Київтраспарксервіс», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Копилівська, 67 у Подільському районі міста Києва, став акт перевірки від 13 листопада 2019 року №813, проведеної Головним управлінням ДСНС України у місті Києві, яким встановлено, що приміщення відповідача, розташованого за вказаною адресою, експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з актом перевірки від 13 листопада 2019 року №813, проведеної Подільським районним управлінням Головного управління ДСНС України у місті Києві щодо дотримання суб`єктом господарювання КП «Київтранспарксервіс» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в офісній будівлі по вул. Копилівська, буд.67, корп. 10 у Подільському районі міста Києва, зафіксовано наявність 28 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки з високим ступенем ризику для суб`єкта господарювання (т. 2 а.с. 66-71).

Також Подільське районне управління Головного управління ДСНС України у місті Києві провело ряд позапланових перевірок щодо дотримання суб`єктом господарювання КП «Київтранспарксервіс» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в офісній будівлі по вул. Копилівська, буд.67, корп. 10 у Подільському районі міста Києва, за результатами яких складені акти: від 31 січня 2020 року №129 (зафіксовано 18 порушень); від 16 березня 2021 року №166 (зафіксовано 4 порушення); від 15 грудня 2023 року №13 (зафіксовано 3 порушення) (т. 2 а.с. 53-64, 74-79).

З листів від 11 лютого 2020 року №053/05-543, від 22 лютого 2021 року №053/05-858, вбачається, що КП «Київтранспарксервіс» повідомляло уповноважений орган, що здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень, виявлених під час проведених перевірок щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також зверталось за роз`ясненням щодо необхідності обладнання адміністративної будівлі КП «Київтраспарксервіс» системою проти димного захисту, посилаючись на розрахунки Дослідно-випробувальної лабораторії Центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у місті Києві щодо евакуації людей із приміщень у випадку пожежі (т. 2 а.с.64,65).

Листами від 23 серпня 2023 року № 053/05-3224, від 13 листопада 2023 року № 053/05-4236 КП «Київтранспарксервіс» також повідомляло уповноважений орган, що здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, про вжиті заходи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зазначених у приписі від 16 березня 2021 року №166.

До листа від 23 серпня 2023 року № 053/05-3224 відповідач додав, зокрема, звіт про розроблення інженерно-технічних рішень щодо розрахунків шляхів та часу евакуації людей із приміщень адміністративної будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складений Дослідно-випробувальною лабораторією Центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у місті Києві у 2020 році.

На підтвердження усунення деяких порушень вимог законодавства з питань пожежної безпеки, відповідач надав копії договорів поставки, укладених між ТОВ «Київтранспарксервіс» та ТОВ «Охорона 24»: від 12 січня 2023 року №536-ПСТО про надання відповідачу послуг, зокрема, з технічного обслуговування та цілодобового спостереження за роботою автоматичної пожежної сигналізації; від 02 серпня 2023 року №610 про поставку та передання у власність відповідачу обладнання для монтажу пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу офісних приміщень; копію договору про надання послуг від 02 серпня 2023 року №611-М про надання відповідачу послуг з проектування, монтажу та налагоджування з введенням в експлуатацію модернізованої системи пожежної сигналізації та оповіщення офісних приміщень відповідно до специфікації, яка наведені у додатку 1 до договору; копію договору від 29 січня 2024 року №617-ПСТО про надання відповідачу послуг, зокрема, з технічного обслуговування та цілодобового спостереження за роботою автоматичної пожежної сигналізації; копію акту перевірки відповідності систем протипожежного захисту від 29 серпня 2023 року №29-08/23-1 (т. 2 а.с. 10-18, 51-52 85).

Як вбачається з акта позапланової перевірки від 15 грудня 2023 року №13 щодо дотримання суб`єктом господарювання КП «Київтранспарксервіс» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, в офісній будівлі по вул. Копилівська, буд.67, корп. 10 у Подільському районі міста Києва, зафіксовані такі 3 порушення: ширина шляху евакуації (головної сходової клітки) з будівлі менше 1-го метру (пункт 2.23 розділу ІІІ ППБУ); коридор, який має довжину більше ніж 15 см та не має природного освітлення, не обладнані системою проти димного захисту, в порушення ДБН В 2.5-2.6 (пункт 1.2. розділу V, пункт 9.1. розділу VI ППБУ); в будівлі проведено реконструкцію, без розробки проектної документації, яка повинна бути затверджена у встановленому порядку та знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкту (пункт 21,22 розділу ІІ ППБУ). Зазначено ризик негативних наслідків від провадження господарської діяльності за наявності цих порушень: пожежа (т. 2 а.с. 74-79).

Відомості про оскарження вказаного акта перевірки в матеріалах справи відсутні, акт підписав в.о. директора КП «Київтраспарксервіс» Олійник В.В. без зауважень та отримав його копію.

Крім того, 15 грудня 2023 року Подільське районне управління Головного управління ДСНС України у місті Києві щодо КП «Київтранспарксервіс», офісна будівля по вул. Копилівська, буд.67, корп.10 у Подільському районі міста Києва, винесло припис №10 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, де підтвердило до виконання виявлених за наслідками позапланової перевірки КП «Київтраспарксервіс» за адресою: місто Київ, вул. Копилівська, 67, корп.10, 3-х порушень, вказаних в акті перевірки від 15 грудня 2023 року №13 (т. 2 а.с. 80).

Відомості про оскарження вказаного припису матеріали справи не містять, копію припису отримав в.о. директора КП «Київтраспарксервіс» Олійник В.В.

Листом від 12 квітня 2024 року №7103-2588/711801 Головне управління ДСНС України у місті Києві на запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації стосовно виконання КП «Київтраспарксервіс» рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року у справі №640/137/20 повідомило позивача, що за результатами проведеного 15 грудня 2023 року позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо виконання КП «Київтраспарксервіс» порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, вказаних в акті перевірки від 13 листопада 2019 року №813, який став підставою для звернення Головного управління з позовом до суду, актом перевірки №13 зафіксовані невиконаними 3 порушення із 13. Безпечна експлуатація приміщення КП «Київтраспарксервіс» за адресою: місто Київ, вул. Копилівська, 67, можлива лише після повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки (т.1 а.с. 129-130).

Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Статуту КП «Київтранспарксервіс», що є додатком до рішення Київради від 15 березня 2007 року №261/922, Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» є юридичною особою, юридична адреса підприємства: місто Київ, вулиця Леонтовича, 6 (т. 1, а.с. 17-18; 19-30; т. 2, а.с. 201-206).

Пунктом 5.2.4 Статуту передбачено, що на підприємство покладається обов`язок створення належних умов для високопродуктивної праці працівників підприємства, забезпечення дотримання вимог законодавства України про працю, соціальне страхування, правил і норм охорони праці, техніки безпеки ( т. 2 а.с.201-206).

Між адміністрацією підприємства КП «Київтранспарксервіс» та трудовим колективом КП «Київтранспарксервіс» укладено Колективний договір на 2022-2025 роки, схвалений загальними зборами трудового колективу від 30 червня 2022 року (т. 1 а.с. 31-87).

Пунктом 6.14.1 Колективного договору передбачено, що роботодавець зобов`язаний, зокрема, правильно організувати роботу працівників, закріпити за кожним робоче місце, для кожного створити здорові і безпечні умови праці.

Згідно з пунктом 7.1.1. Колективного договору роботодавець зобов`язався забезпечити виконання вимог Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно - правових актів з питань охорони праці, а також право працівників на безпечні та нешкідливі умови праці, пільги та компенсації, соціальний захист у разу ушкодження їхнього здоров`я.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених наказом КП «Київтранспарксервіс» від 27 липня 2018 року №216-К, погоджених протоколом засідання трудового колективу КП «Київтранспарксервіс» від 18 червня 2018 року № 2 (далі - Правила внутрішнього трудового розпорядку) адміністрація підприємства зобов`язана правильно організувати працю працівників, закріпити за кожним робоче місце, забезпечити здорові та безпечні умови праці (пункт 4.1.1.).

Адміністрація підприємства зобов`язана неухильно дотримуватися законодавства про працю та правил охорони; поліпшувати умови праці, забезпечувати належне технічне оснащення всіх робочих місць, створювати на них умови роботи, що відповідають правилам з охорони праці (правилам техногенної безпеки, санітарним нормам і правилам) (пункт 4.1.4) (т. 1 а.с. 88-92).

ОСОБА_1 визначено робоче місце в кабінеті №203 юридичного відділу, на другому поверсі будівлі КП «Київтранспарксервіс» за адресою: місто Київ, вул. Копилівська, буд. 67, корп.10, яке забезпечене столом, стільцем, комп`ютерною технікою, про що свідчать додані ним до позовної заяви фотознімки (т.1 а.с. 132-133). Представники відповідача даний факт не заперечували.

КП «Київтраспарксервіс» направило позивачу лист від 19 квітня 2024 року №053/05-1536, в якому повідомило останнього про відсутність підстав для звільнення відповідно до частини 3 статті 38 КЗпП України та запропонувало звільнитися за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України (т. 1 а.с.131, т.2 2 а.с.83).

З виписки медичної картки стаціонарного хворого № 986 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області в період з 02 травня 2024 року по 17 травня 2024 року із ендокринними, серцево-судинними захворюваннями (том 2 а.с. 113).

Оскільки КП «Київтранспарксервіс» відмовило ОСОБА_1 у розірванні трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Зі змісту частини 3 статті 38 КЗпП України вбачається, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Розірвання трудового договору за частиною 3 статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору.

Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору.

Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору.

Відповідно до статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, що спонукають працівника до розірвання цього договору, їх працівник визначає самостійно. У разі якщо зазначені працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не має права самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника з підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, він може відмовити в розірванні трудового договору, але не має права розірвати цей договір на інших підставах, які працівником не вказувалися.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язковою умовою для звільнення за власним бажанням згідно з частиною 3 статті 38 КЗпП України є порушення власником трудового законодавства або умов трудового договору. При цьому для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №199/8766/18 та від 13 березня 2019 року у справі №754/1936/16-ц.

Судом встановлено, що адміністрація підприємства з дня прийняття позивача на роботу (30 листопада 2023 року) визначила його робоче місце в приміщенні КП «Київтранспарксервіс» за адресою: місто Київ, вул. Копилівська, 67, корп.10, експлуатація якого зупинена.

Приміщення відповідача за адресою: місто Київ, вул. Копилівська, буд. 67, корп. 10, експлуатується та не було відключене від джерел енергопостачання з 04 березня 2024 року, що підтверджується службовими документами, що створеними в процесі діяльності КП «Київтраспарксервіс» за період з 08 березня 2024 року по 21 травня 2024 року: листів, накладних, оголошень про звіт про укладення договору, клопотання, заяв, оголошень про проведення відкритих торгів тощо (т. 3 а.с. 86-131).

Факт наявності реальної загрози життю та здоров`ю працівників підприємства підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду 04 лютого 2021 року у справі №640/137/20, яким застосовано заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщення КП «Київтранспарксервіс», розташованого за адресою: вул. Копилівська, 67 у Подільському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Відповідно до листа від 12 квітня 2024 року №7103-2588/711801 Головного управління ДСНС України у місті Києві, наданого на запит ОСОБА_1 вказано, що безпечна експлуатація приміщення КП «Київтраспарксервіс» за адресою: місто Київ, вул. Копилівська, 67, можлива лише після повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 13 листопада 2019 року №813, який став підставою для звернення Головного управління з позовом до суду, та актом перевірки від 15 грудня 2023 року №13 зафіксовані невиконаними 3 порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

З огляду на це, безпечні умови праці на робочому місці позивача не були забезпечені, чим були порушені норми трудового законодавства та колективного договору, а саме стаття 43 Конституції України, стаття 153 КЗпП України, стаття 13 Закону України « Про охорону праці», пункти 6.14.1, 7.1.1. Колективного договору; пункт 5.2.4 Статуту підприємства; пункт 4.1.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Щодо доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд вважає, що за відсутності висновку Головного управління ДСНС України у місті Києві про усунення відповідачем всіх порушень, зафіксованих в акті перевірки, що став підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщення КП «Київтранспарксервіс», розташованого за адресою: місто Київ, вул. Копилівська, 67, в якому знаходиться робоче місце ОСОБА_1 - є доведеним факт порушення роботодавцем КП «Київтранспарксервіс» трудового законодавства, зокрема, статті 43 Конституції України, статті 153 КЗпП України, статті 13 Закону України «Про охорону праці» та умов Колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом комунального підприємства «Київтраспарксервіс» на 2022-2025 роки, схваленого загальними зборами трудового колективу від 30 червня 2022 року (пункти 6.14.1, 7.1.1), що полягає у незабезпеченні ОСОБА_1 безпечних умов праці на його робочому місці внаслідок не усунення відповідачем всіх порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки станом на день подання позивачем заяви про звільнення від 17 квітня 2024 року.

Підсумовуючи вищевказане, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання розірваним з 23 квітня 2024 року трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору та зобов`язання видати наказ.

Щодо стягнення моральної шкоди

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому сум, виконанні робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що внаслідок порушення трудових прав позивача, йому була спричинена моральна шкода, з огляду на те, що: факт порушення законних прав ОСОБА_1 у сфері трудових відносин, пов`язаних з незабезпеченням роботодавцем КП «Київтраспарксервіс» безпечних умов праці позивачу, - встановлений; порушення законних прав спонукало позивача до звернення із заявою про розірвання трудового договору відповідно до частини 3 статті 38 КЗпП України; відмова у задоволенні вказаної заяви призвела до моральних страждань позивача та погіршила стан його здоров`я, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради у період з 02 травня 2024 року по 17 травня 2024 року, а також втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагало від позивача додаткових зусиль для організації життя, пов`язаних із захистом інтересів в суді з огляду на обставини справи.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 вересня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04 червня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська