Головуючий у суді першої інстанції: Білоцька Л.В.
У Х В А Л А

3 червня 2025 року місто Київ

справа №370/164/25

провадження№22-ц/824/11591/2025

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 7 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 7 квітня 2025 року задоволені позовні вимоги ТОВ "Діджи фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 101161258 від 20.07.2021 у розмірі 32 323,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 8 травня 2025 року через засоби поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в порядку ст.355 ЦПК України

Разом з тим, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, оскільки подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст. 354 ЦПК України).

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно до ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою, в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже, оскільки апеляційна скарга на рішення суду, подана відповідачем ОСОБА_1 поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження, апелянт не порушує питання про поновлення такого строку, оскільки вважає його не пропущеним, суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху, надавши строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення цієї ухвали, для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім цього, особою, яка подала апеляційну скаргу не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За вимогою майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у вигляді 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року становив 3028 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно п.6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання позову до суду в електронній формі через підсистему " Електронний суд" позивач ТОВ " Діджи Фінанс" сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (3028 грн. х 0,8) (а.с.1).

Таким чином ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на рішення суду має сплатити судовий збір в розмірі 3633,60 грн. (2422,40 грн. х150%).

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1116,80 грн., тому апелянт повинен доплатити судовий збір в розмірі 2516,80 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: ГУК м. Києва у Солом`янському районі 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, рахунок отримувача: UA0026010; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходу бюджету 22030101 призначення платежу: судовий збір за позовом (за апеляційною скаргою), унікальний № справи, ((ПІБ) чи назва установи, організації), Київський апеляційний суд, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, буд.2-а.

Одночасно з апеляційною скаргою відповідачка ОСОБА_1 подала клопотання про відстрочення їй суми судового збору в розмірі 700 грн.

В обґрунтування клопотання зазначає, що має на утриманні малолітню дитину, працює офіційно, але отримує зарплатню лише раз на місяць, винаймає житло та сплачує комунальні послуги, що перешкоджає їй сплатити судовий збір на момент подання апеляційної скарги в повному обсязі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати частини судового збору, суд дійшов висновку, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Твердження відповідачки ОСОБА_1 про те, що має на утриманні малолітню дитину, працюючи офіційно отримує зарплатню лише раз на місяць, винаймає житло та сплачує комунальні послуги, у зв`язку з чим не має можливості сплатити судовий збір на момент подання апеляційної скарги, в повному обсязі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними та достатніми доказами.

Жодних документів (довідка про доходи з Державної податкової служби /за 2024 рік/, довідка про заробітну плату з місця роботи, довідка з Пенсійного фонду, довідка з служби соціального захисту, довідка про відсутність майна, довідка про пошкодження майна, договір оренди житла, свідоцтво про народження дитини, тощо) на підтвердження обставин, які могли бути підставою для відстрочення сплати судового збору, суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості повторно подати відповідне клопотання в порядку ст. 8 Закону України "Про судовий збір" про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, за наявності підстав визначених законом, а також подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, апелянту необхідно усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати платіжний документ про доплату судового збору; надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. ст.185, 357 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення частково суми сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Макарівського районного суду Київської області від 7 квітня 2025 року.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Макарівського районного суду Київської області від 7 квітня 2025 року:

- щодо виконання вимог ст.356 ЦПК України (надати платіжний документ про доплату судового збору в сумі 2516,80 грн.);

- щодо виконання вимог ст. 357 ЦПК України (надати обґрунтовану заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду).

Попередити ОСОБА_1 , що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку невиконання вимог ч.3 ст. 357 ЦПК України або визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, у відкритті апеляційного провадження може бути відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна