Справа № 490/3775/25
н/п 2-с/490/144/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/3775/25 за заявою Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради "Бриз" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва виданий судовий наказ (справа №490/3775/25) за заявою Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради "Бриз", яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради "Бриз" заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2024 року по 30.04.2025 року в розмірі 9969 грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 242 грн. 24 коп.

02.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ, мотивуючи це наступним.

Заявник вказує, що не зрозуміло якими тарифами керувався стягувач при розрахунку виставлених вимог, а саме: в судовому наказі зазначено, що сума боргу нарахована за період 16 місяців, з 01.01.2024 року по 30.04.2025 року, з підрахунків виходить, що сума платежів за місяць дорівнює 623,06 (9969,02/16=623,06), за квартиру загальною площею в 81,5 м.кв. без централізованого опалення, без загального холу, вивіз побутових відходів здійснює КП «Миколаївкомунтранс», прибирання прибудинкової території відбувається власними силами, електроенергія, газопостачання, водопостачання та водовідведення здійснюється іншими компаніями відповідно до укладених договорів. На офіційному сайті Миколаївської міської ради відсутня документація проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 , із зазначеної датою початку надання послуг - 01.01.2024.

Отже, на підставі вищевикладеного, заявник вважає, що заборгованість нарахована неправомірно, а тому у заяві про видачу судового наказу вбачається спір про право, отже судовий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2025 року прийнято дану заяву до розгляду.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з Довідки про доставку електронного документу, судовий наказ із додатками отриманий ОСОБА_1 , в його електронному кабінеті, 20.05.2025 року, а з даною заявою останній звернувся 02.06.2025 року, а отже ним не пропущено строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже, враховуючи вимоги цивільно - процесуального законодавства - судовий наказ скасовується, якщо надійшла заява боржника про скасування судового наказу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Отже, зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

За таких обставин, оскільки спірний наказ видано без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, зважаючи на те, що боржник оспорює наявність заборгованості, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/3775/25 за заявою Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради "Бриз" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 19 травня 2025 року у справі №490/3775/25 за заявою Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради "Бриз", яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради "Бриз" заборгованість за послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2024 року по 30.04.2025 року в розмірі 9969 грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 242 грн. 24 коп.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала оскаржується в порядку, передбаченому ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова