Справа № 529/62/25
Провадження № 2/529/155/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Чуб К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Процент до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

ТОВ ФК "Процент звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 5459-3370-1 від 19.01.2024 у розмірі 50625 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Позов обґрунтовано тим, що 19.01.2024 між ТОВ ФК "Процент та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5459-3370-1, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 5000 грн. строком на 365 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ "КБ "ПриватБанк", зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % за кожен день користування.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.01.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 50625 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 45625,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

06.02.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позов в якому з позовними вимогами погоджується частково та визнає заборгованість у загальному розмірі 29000 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту та 24000 грн заборгованість за процентами, які ним вираховано відповідно до п.17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VІІІ від 15.09.2016 (далі Закон №1734-VІІІ). При цьому, відповідач просить стягнути з нього судовий збір пропорційно до визнаної ним суми у розмірі 1387,32 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., які будуть співмірними та розумними.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.01.2024 між ТОВ "ФК "Процент" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 5459-3370-1. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 365 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,5% від суми кредиту за кожний день користування (а.с. 11-14).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором № 5459-3370-1 від 19.01.2024 станом на 20.01.2025 заборгованість відповідача становить 50625 грн, яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн та заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом у розмірі 45625 грн. (а.с.18-22).

З витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua прослідковується хронологія дій щодо укладення кредитного договору № 5459-3370-1 від 19.01.2024 (а.с.23).

Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua містить повну інформацію про створення анкети-заяви на кредит № 55778 з даними на відповідача ОСОБА_1 , як позичальника (а.с.24).

З виписки по рахунку до платіжної карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , наданої АТ КБ "ПриватБанк" про рух грошових коштів за період з 19.01.2024 по 24.01.2024, підтверджується зарахування 19.01.2024 коштів у сумі 5000,00 грн. (а.с. 78).

Відповідач ОСОБА_1 свої кредитні зобов`язання перед ТОВ ФК Процент щодо повернення коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно зі ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не дотримався взятих за договором № 5459-3370-01 від 19.01.2024 зобов`язань, тому суд доходить до висновку про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Процент» заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн, а відтак у цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо нарахування відсотків за договором, то суд дійшов наступних висновків.

Згідно п.11 ч. 1 ст.1 ЗУ "Про споживче кредитування" (далі - Закон № 1734-VIII) споживчий кредит (кредит) - це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Судом встановлено, що договір між сторонами укладено з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Отже до вказаних правовідносин застосовуються вимоги Закону № 1734-VIII, яким визначаються загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ст. 8 Закону №1734-VIII, та доповнено вказану статтю ч. 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.

Договір кредиту № 5459-3370-1 між ТОВ "ФК «Процент" та ОСОБА_1 укладено 19.01.2024, тобто після внесення зазначених змін до Закону № 1734-VIII, отже розмір процентної ставки за вказаним договором не може бути більшим ніж 1 %.

За таких обставин судом встановлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором, а саме: сума боргу за відсотками становить 18250 грн. (5000/100х1х365) грн.

Щодо часткового визнання відповідачем позову в сумі 29000 грн., суд зазначає наступне. Суд не вправі покласти в основу рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд виносить рішення про задоволення позову лише у разі наявності для того законних підстав.

Таким чином, стягненню з відповідача за кредитним договором підлягає 5000 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 18250 грн. - заборгованість за відсотками, а в загальній сумі 23250,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим, суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат.

Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа Схід/Захід Альянс Лімітед проти України, заява № 19336/04).

Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відсоток задоволеності позовних вимог складає 45,93 %, тому з відповідача на користь ТОВ ФК "Процент підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1112,61 грн (2422,4 грн х 45,93 %).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Процент до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Процент (місце знаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, ) заборгованість за кредитним договором № 5459-3370-1 від 19.01.2024 у загальному розмірі 23250 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Процент (місце знаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, ) судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 1112 грн. 61 коп та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп., а всього в сумі 3112 (три тисячі сто дванадцять) грн 61 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий: К.В. Чуб