ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Справа №521/2754/25
Пр. №2-о/521/232/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, уточненою у подальшому, посилаючись на те, що при зверненні до Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі (далі- Хаджибейський ВДРАЦС у місті Одесі) із запитом про отримання витягу з реєстру про державну реєстрацію народження свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він отримав відповідь Хаджибейського ВДРАЦС у місті Одесі від 05 лютого 2025 року №386/24.25-19 про відмову у видачі вказаного витягу у зв`язку з тим, що строк зберігання Книг, які містять інформацію про реєстрацію актів стану та метричні книги вже вичерпано, оскільки минуло 75 років з моменту внесення відповідних актових записів цивільного стану, метричних записів, включених до цих книг.

Крім того, при зверненні до Державного архіву Одеської області з метою пошуку інформації про народження його батька, він також отримав відповідь Архіву №7510/06-20 від 19 листопада 2024 року про відмову у надані інформації, оскільки книги реєстрації актів цивільного стану за 1935-1936 роки села Глубочок Подільського (Котовського) району Одеської області на зберігання до ОСОБА_3 не надходили та вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років.

Зазначив, що його батьки ОСОБА_2 , 1936 року народження та ОСОБА_4 , 1941 року народження перебували у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 1964 року Ізмаїльським міськбюро ЗАГС, актовий запис №338.

В свідоцтві про шлюб батьків було зазначено місце народження його батька ОСОБА_2 , 1936 року народження с. Глубочек, Котовського району Одеської області.

Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батько ОСОБА_2 , 1936 року народження, помер, про що 20 квітня 2021 року було зроблено актовий запис про смерть №686 та видано свідоцтво про смерть, в якому було зазначено місце народження ОСОБА_2 , 1936 року народження - с. Глибочок, Котовського району Одеської області.

В свідоцтві про народження ОСОБА_2 , 1936 року народження, яке було пошкоджено, зазначено місце його народження - с. Глубочек, Котовського району Одеської області, та зазначені його батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З відповіді Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 13 червня 2024 року №28-25/103 на території якого проживав ОСОБА_2 , 1936 року народження вбачається, що згідно записів погосподарської книги №16 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно народився та проживав на території села Глибочок, Котовського району Одеської області з 1936 року по 1957 рік.

Заявник зазначив, що встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибочок, Котовського району Одеської області створює для нього право на звернення із заявою до Консульства Республіки Молдова для отримання громадянства Республіки Молдова на підставі законодавства Республіки Молдова, а саме ст. 12 Закону «Про громадянство» №1024- ХІV від 02 червня 2000 року, з змісту якої вбачається, що право на отримання громадянства внаслідок визнання мають право «особи, які народилися на територіі республіки Молдова або маючи хоча б одного з батьків, предків, які народились на даної території; особи, які до 28 червня 1940 року проживали на території Бесарабії, сепвпера ОСОБА_7 , округа Херца и МАССР, а також їх потомки, якщо вони законно і постійно проживають на території Республіки Молдова».

Стверджував, що с. Глибочок, Подільського (Котовського) району Одеської області було утворено у 1923 році, та з часу створення до серпня 1940 року Котовський (Бірзульський) район знаходився у складі Молдавської Республіки.

В серпні 1940 року у зв`язку зі створенням Молдавської радянської соціалістичної республіки до Одеської області відійшло ряд районів, у тому числі і ОСОБА_8 .

Вважає, що оскільки, його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився та проживав у Подільському (Котовському ) районі, то даний факт надає йому право подати заяву на отримання громадянства Республіки Молдови.

Вказував, що відновити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у інший спосіб ніж судовий, не є можливим.

За таких обставин, виникла необхідність встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибочок, Подільського (Котовського) району Одеської області та поновлення актового запису про народження останнього.

Факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в

с. Глибочок, Подільського (Котовського) району Одеської області, підтверджується документами.

Посилаючись на порушення своїх прав, заявник з метою отримання свідоцтва про народження його батькаОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибочок, Подільського (Котовського) району Одеської області, оскільки захистити своє право в інший спосіб у нього не має можливості, просив суд встановити факт народженняОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибочок, Подільського (Котовського) району Одеської області та поновити актовий запис про народження ОСОБА_2 із зазначенням: у відомостях про дитину в графі «прізвище» - ОСОБА_9 , в графі «ім`я» - ОСОБА_10 , в графі «по батькові» ОСОБА_11 , в графі «дата народження» - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; в графі «місце народження» - село Глибочок, Подільський район, Одеська область, Україна; у відомостях про батьків в графі «батько» зазначити ОСОБА_5 , в графі «мати» зазначити ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 31).

Заявник та його представник. діючий за ордером від 20 лютого 2025 року в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання заяви про встановлення юридичного факту, просив суд її задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с.18,19,66).

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до ст. 128 ЦПК України, надали клопотання про слухання справи за їх відсутністю (а.с.42,43,46).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується сідоцтвом про народження (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , його батьками російською мовою зазначені « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 ».

Встановлено, що батьки заявника ОСОБА_2 , 1936 року народження та ОСОБА_4 , 1941 року народження перебували у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 1964 року Ізмаїльським міськбюро ЗАГС, актовий запис №338, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11).

В свідоцтві про шлюб батьків заявника, місце народження його батька ОСОБА_2 , 1936 року народження зазначено російською мовою « с. Глубочек, Котовского района Одесской области».

Встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_2 , 1936 року народження, яке було пошкоджено, зазначено місце його народження - с. Глубочек, Котовського району Одеської області, та зазначені його батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника, ОСОБА_2 , 1936 року народження, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13).

В свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , 1936 року народження, зазначено місце народження померлого с. Глибочок, Котовського району Одеської області.

З змісту відповіді Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 13 червня 2024 року №28-25/103 на території якого проживав ОСОБА_2 , 1936 року народження вбачається, що згідно записів погосподарської книги №16 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно народився та проживав на території села Глибочок, Котовського району Одеської області з 1936 року по 1957 рік (а.с.14).

Встановлено, що листом Хаджибейського ВДРАЦС у місті Одесі від 05 лютого 2025 року №386/24.25-19 заявнику було відмовлено у видачі витягу з реєстру про державну реєстрацію народження його батька ОСОБА_2 , 1936 року народження у зв`язку з тим, що строк зберігання Книг, які містять інформацію про реєстрацію актів стану та метричні книги вже вичерпано, оскільки минуло 75 років з моменту внесення відповідних актових записів цивільного стану, метричних записів, включених до цих книг (а.с.16-17).

Згідно інформаційної довідки Державного архіву Одеської області №7510/06-20 від 19 листопада 2024 року вбачається, що оскільки книги реєстрації актів цивільного стану про народження села Глубочок, Подільського (Котовського) району Одеської області за 1935-1936 роки на зберігання до ОСОБА_3 не надходили, тому вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років (а.с.15).

Факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у

с. Глибочок, Котовського району Одеської області, підтверджується вищезазначеними документами.

Встановлено, що заявнику у видачі витягу з реєстру про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , 1936 року народження було відмовлено у зв`язку з тим, що строк зберігання Книг, які містять інформацію про реєстрацію актів стану та метричні книги вже вичерпано, оскільки минуло 75 років з моменту внесення відповідних актових записів цивільного стану, метричних записів, включених до цих книг, тому рекомендовано звернутися до суду.

За таких обставин, виникла необхідність встановлення факту державної реєстрації народження ОСОБА_2 , 1936 року народження.

Встановлення факту державної реєстрації народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Глибочок, Котовського району Одеської області, необхідно заявнику для звернення із заявою до Консульства Республіки Молдова для отримання громадянства Республіки Молдова на підставі законодавства Республіки Молдова, а саме ст. 12 Закону «Про громадянство» №1024- ХІV від 02 червня 2000 року.

Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положення ч 2 ст. 315 ЦПК України наголошує на те, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України від 01.07.2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VІ).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 3 Закону № 2398-VI передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 6 Закону № 2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Приписами статті 9 Закону № 2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2398 поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.

Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону (зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис).

Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

У разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок поновлення актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.2. Правил поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.

Відповідно до п.1.8. Правил поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.

Згідно з п. 3.9 Правил для правильного написання відомостей у поновлених актових записах цивільного стану здійснюється необхідна перевірка, під час якої з`ясовуються число, місяць і рік народження заявника, а також ті відомості про його батьків, які істотно впливають на цивільно-правові відносини.

Відлповідно до п.3.17 Правил внесення змін до актових записів, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції 12 січня 2011 року №96/5 рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що заявник позбавлений можливості довести певний юридичний факт у досудовому порядку.

З огляду на це, заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 2, ч.1 ст.5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ із метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Правовими нормами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив про те, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Судовий збір по справі складає 605,60 грн., який був сплачений заявником при зверненні до суду (а.с. 20).

Керуючись ст. ст.264-268,293-294,315-319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі задовольнити.

Встановити факт народження батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 01 грудня 1997 року - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Глибочок, Подільського (Котовського) району, Одеської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ізмаїл, Одеської області, Україна.

Поновити актовий запис про народження ОСОБА_2 із зазначенням: у відомостях про дитину в графі «прізвище» - ОСОБА_9 , в графі «ім`я» - ОСОБА_10 , в графі «по батькові» ОСОБА_11 , в графі «дата народження» - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; в графі «місце народження» - село Глибочок, Подільський район, Одеська область, Україна; у відомостях про батьків в графі «батько» зазначити ОСОБА_5 , в графі «мати» зазначити ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 02 червня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда