КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року

справа № 372/701/24

провадження № 22-ц/824/2931/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року, постановлене під головуванням судді Марчук О.Л. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що 14.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 було укладено два кредитні договори № 7415127 і № 101593126.

Надалі, за двома відповідними договорами № 103-МЛ від 28.08.2023 року та № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року укладеним із первісним кредитором, позивач набув права вимоги за зазначеними двома кредитними договорами.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредитів та сплаті відсотків за наведеними двома кредитними договорами не виконує, у нього виникла заборгованість за обома кредитами, що порушує права позивача, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідача на свою користь кредитну заборгованість в загальному розмірі 57 115 гривень 00 копійок (а.с. 1 - 5).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» кредитну заборгованість в сумі 57 115 (п`ятдесят сім тисяч сто п`ятнадцять) гривень 00 копійок та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків та комісії скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову..

Вимоги обґрунтовані тим, що аналіз наданих позивачем кредитних договорів свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Зазначає, що визначена позивачем сума заборгованості за відсотками за кредитними договорами належними доказами не підтверджена та нарахована в надмірній сумі. Звертає увагу, що умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою є нікчемною, а тому підстави для стягнення комісії у вказаних розмірах відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений законом строку не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» вимушене було звернутися із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки передбачені наведеними двома кредитними договорами, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості за обома кредитними договорами.

Факт підписання відповідачкою обох зазначених кредитних договорів належним чином підтверджено довідками ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 за датою народження, РНОКПП та підписання ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (а.с. 26, 40).

Також, факт отримання відповідачкою кредитних коштів за обома вказаними кредитними договорами належним чином і достовірно підтверджується наданим на ухвалу суду листом АТ «ПУМБ» від 07.06.2024 року (а.с. 206).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 14.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7415127 за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 5 000 гривень 00 копійок на строк 10 днів із процентною ставкою 2,00 % за день (а.с. 16, 17 - 22, 23, 24, 26).

При цьому, умови отримання і порядок користування та повернення кредитних коштів також визначено і Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» (в редакції від 01.04.2022 року) (а.с. 7 - 15).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відповідним платіжним дорученням № 98122247 від 14.04.2023 року (а.с. 25).

Надалі, за договором відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023 року укладеним між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-капітал», до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 7415127 від 14.04.2023 року (а.с. 44 - 48, 49, 50, 51).

При цьому, відповідачу було надіслано письмові повідомлення-вимогу, повідомлення про відступлення права вимоги та досудову вимогу по вказаному кредитному договору, що підтверджується відповідними письмовими листами (а.с. 60, 61, 62, 66 - 68).

Також, 14.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101593126, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 10 000 гривень 00 копійок на строк 15 днів із процентною ставкою 1,50 % за день (а.с. 30, 31 - 36, 37, 38, 40).

При цьому, умови отримання і порядок користування та повернення кредитних коштів також визначено і Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» (в редакції від 01.04.2022 року) (а.с. 7 - 15).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відповідним платіжним дорученням № 62894459 від 14.04.2023 року (а.с. 39).

Потім, за договором відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року укладеним між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-капітал», до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 101593126 від 14.04.2023 року (а.с. 52 - 56, 57, 58, 59).

При цьому, відповідачу було надіслано письмові повідомлення-вимогу, повідомлення про відступлення права вимоги та досудову вимогу по вказаному кредитному договору, що підтверджується відповідними письмовими листами (а.с. 63, 64, 65, 66 - 68).

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка не виконує свої зобов`язання перед позивачем за наведеними двома кредитними договорами по яких позивач набув право вимоги від кредитора.

Із наданих позивачем на підтвердження своїх вимог картки обліку виконання договору та відомістю про щоденні нарахування і погашення за договором вбачається, що відповідач має заборгованість за договором № 7415127 від 14.04.2023 року на загальну суму 19 480 гривень 00 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4 500 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в сумі 14 030 гривень 00 копійок та заборгованістю за комісією в сумі 950 гривень 00 копійок (а.с. 27, 28 - 29).

Також, із наданих позивачем на підтвердження своїх вимог картки обліку виконання договору та відомістю про щоденні нарахування і погашення за договором вбачається, що відповідач має заборгованість за договором № 101593126 від 14.04.2023 року на загальну суму 37 635 гривень 00 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9 000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в сумі 27 635 гривень 00 копійок та заборгованістю за комісією в сумі 1 000 гривень 00 копійок (а.с. 41, 42 - 43).

Тобто, загальна заборгованість відповідачки за обома кредитними договорами дорівнює: 37 635 гривень 00 копійок + 19 480 гривень 00 копійок та складає 57 115 гривень 00 копійок.

10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7415127.

П. 1.5.1 згаданого вище договору передбачає комісію за надання кредиту : 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Також, 14.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101593126.

Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1000 грн, яка нараховується з ставною 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

З розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за нарахування комісії за оформлення кредиту у розмірі 950 грн за кредитним договором № 7415127 від 14.04.2023 року (а.с. 23) та 1 000грн за кредитним договором № 101593126 від 14.04.2023 року (а.с. 37).

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги позивача, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, позивачем в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які позивачем встановлена комісія за надання кредиту.

Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за надавання кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» нарахував боржнику комісію неправомірно, а тому слід відмовити у її задоволенні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року слід змінити, зменшивши суму кредитної заборгованості з 57 115 грн до 55 165 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2024 року змінити, зменшивши суму кредитної заборгованості з 57 115 грн до 55 165 грн, суму судових витрат з 3 028 грн до 2 925 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді