Справа № 159/2772/25
Провадження № 2/159/1137/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Лесика В.О.,

з участю секретаря судових засідань Куптій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ»)звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 29 червня 2021 року укладений кредитний договір № 101, згідно з умовами якого він надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. Також 21 вересня 2021 року з ОСОБА_1 укладений кредитний договір №, згідно з умовами якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн.

Позивач зазначав, що виконав свої зобов`язання за договорами та надав відповідачу кредити у встановлених вказаними договорами розмірах. Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитними договорами і станом на 04 лютого 2025 року у нього перед банком утворилась заборгованість, яка по кредитному договору від 29 червня 2021 року №101 становить 24331 грн 59 коп., з яких: заборгованість за кредитом 13125 грн 13 коп.; заборгованість за відсотками 3 грн 91 коп.; заборгованість за комісією 11202 грн 55 коп., а по кредитному договору від 21 вересня 2021 року №- 20 672 грн 47 коп., з яких: заборгованість за кредитом 14288 грн 11 коп.; заборгованість за відсотками 4 грн 14 коп.; заборгованість за комісією 6380 грн 22 коп.

Позивач також вказував, що направляв відповідачу письмові вимоги за адресою місця його проживання, яку він зазначив в заявах на отримання кредитів, однак у наданий строк заборгованість не погасив.

Ураховуючи наведене, АТ «ПУМБ» просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитними договорами від 29 червня 2021 року №101, від 21 вересня 2021 року № у розмірі 45004 грн 06 коп. та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на позов.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Рух справи в суді.

Позовна заява подано до суду 30.04.2025 року.

Ухвалою судді від 30.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Аргументи учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленм про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття рішення у цій справі є 04 червня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 29 червня 2021 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір №101 шляхом підписання позичальником заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту.

Згідно із заявою №101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 15000 грн для погашення заборгованості. Строк кредитування становить 24 місяців, процентна ставка - 0,01% річних, комісія за обслуговування споживчого кредиту на загальні споживчі цілі - 4,99 %.

Також 21 вересня 2021 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір № шляхом підписання позичальником заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту (а.с.12 зворот, 13).

Згідно із заявою від 21 вересня 2021 року №на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 15000 грн. для погашення заборгованості. Строк кредитування становить 24 місяців, процентна ставка - 0,01% річних, комісія за обслуговування споживчого кредиту на загальні споживчі цілі - 2,99 %.

Відповідно до платіжних інструкцій № TR.50330202.117518.8810 від 29 червня 2021 року та TR.52336706.68477.8810 від 21 вересня 2021 року банком перераховані відповідачу кредитні кошти за кредитним договором № 101 від 29 червня 2021 року у розмірі 15000 грн., за кредитним договором № від 21 вересня 2021 року у розмірі 15000 грн.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктами 5 умов заяв про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також паспортами споживчого кредиту, які підписані сторонами, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% та у розмірі 4,99%.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування». Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Ураховуючи вищенаведене, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

В пунктах 5 згаданих заяв про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаних ОСОБА_1 , встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% та у розмірі 4,99% тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо її кредитів, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

За вищенаведених обставин, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно, тому суд приходить до висновку, що положення пунктів 5 кредитних договорів, укладених 29 червня 2021 року та 21 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемними. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісіями за кредитними договорами, задоволенню не підлягають.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 в частині стягнення з нього на користь позивача 17 582 грн 77 коп. заборгованості за комісіями за кредитними договорами від 29 червня 2021 року №101 ( у розмірі 11202,55), від 21 вересня 2021 року № ( у розмірі 6380 грн 22 коп.), є таким, що не узгоджується із вищевказаними приписами Закону, які регламентують спірні правовідносини.

Як вбачається із наданих позивачем розрахунків, заборгованість ОСОБА_1 станом на 04 лютого 2025 року за кредитним договором 29 червня 2021 року №101 становить 24331 грн 59 коп., з яких: заборгованість за кредитом 13125 грн 13 коп.; заборгованість за відсотками 3 грн 91 коп.; заборгованість за комісією 11202 грн 55 коп., а за кредитним договором від 21 вересня 2021 року № - 20 672 грн 47 коп., з яких: заборгованість за кредитом 14288 грн 11 коп.; заборгованість за відсотками 4 грн 14 коп.; заборгованість за комісією 6 380 грн 22 коп.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором 29 червня 2021 року №101 відповідач за період з 29 липня 2021 року по 29 вересня 2023 року погасив 1874 грн 85 коп. суми кредиту; за період з 29 липня 2021 року по 29 вересня 2023 року у відповідачем погашено 2245 грн 50 коп. комісії за кредитним договором.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № від 21 вересня 2021 року відповідач за період з 21 жовтня 2021 року по 21 грудня 2023 року погасив 711 грн 89 коп. суми кредиту; за період з 21 жовтня 2021 року по 21 грудня 2023 року відповідачем погашено 448 грн 50 коп. комісії за кредитним договором.

Із наданих банком розрахунків заборгованості відповідача вбачається, що саме за узгодженими сторонами спору відсотковими ставками у розмірі 0,01% річних розраховано заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за відсотками.

Зважаючи на викладене, а також ту обставину, що фактично отримані відповідачем надані йому позивачем грошові кошти у добровільному порядку ОСОБА_1 банку не повернуті, а також приймаючи до уваги приписи ст. 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за кредитними договорами, є обґрунтованими, у сумі 27421 грн 29 коп. (13 129 грн 04 коп. + 14 292 грн 25 коп.)

Отже, оскільки за періоди з 29 липня 2021 року по 29 вересня 2023 року, 21 жовтня 2021 року по 21 грудня 2023 року, банком без належних на те правових підстав були нараховані відповідачу комісії за кредитними договорами у розмірі 11202 грн 55 коп. та 6380 грн 22 коп., а всього на загальну суму 17582 грн 77 коп., з яких ОСОБА_1 сплачено 2957 грн 39 коп., які мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту, то загальний розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 27421 грн 29 коп., виходячи із розрахунку: 27413 грн 24 коп. (заборгованість по сумах кредитів) + 08 грн 05 коп. (заборгованість по відсотках) - 2957 грн 39 коп. (кошти, внесені відповідачем в рахунок сплати комісій) = 27421,29 грн 49 коп.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, виходячи з такого розрахунку: 27421,29 грн. х 100 % : 45004,06 грн. х 2422,40 грн. = 1475 грн. 98 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 247, 263, 265, 268,280-282 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 546, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами №101 від 29 червня 2021 року, № від 21 вересня 2021 року у загальному розмірі 27421 (двадцять сім тисяч чотириста двадцять одну ) гривню 29 (двадцять дев`ять) копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 475 (одна тисяча чотириста сімдесят п`ять ) гривень 98 (дев`яносто вісім ) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»» , , юридична адреса: м.Київ, вул.Андріївська,4

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 . Судове рішення складено 04.06.2025 року.

Головуючий: В.О.Лесик