Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем зареєстрований в реєстрі за №16899 про стягнення заборгованості з неї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за договором №0280/106432-ZP від 12.03.2013 року в сумі 23 403,37 (двадцять три тисячі чотириста три гривні 37 копійок);

- стягнути на її користь з відповідачів по справі суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначає, що у вересні 2024 року ОСОБА_1 стало відомо про відкрите виконавче провадження згідно якого вона є боржником. 02 вересня 2020 року на підставі виконавчого напису №16899, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем було відкрито виконавче провадження ВП №62924978, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 24 053,37 грн. Крім того, зі змісту супровідного листа від 17.10.2024 надісланого приватним виконавцем Клименком Р.В., вказано заборгованість в розмірі 24 053,37 грн на користь ТОВ «ДОБТ ФОРС». Було встановлено через реєстр судових рішень про наявність рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01.11.2023 справа №742/5466/23, відповідно до даного рішення за заявою ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було замінено сторони у виконавчому провадженні №62924978. Відповідно до змісту рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01.11.2023 справа №742/5466/23, ТОВ «ДЕБТ ФОРС» просить замінити сторону у виконавчому провадженні №62924978 з ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «ДОБТ ФОРС», а також вказано, що 15.02.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №15-02/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Кампсіс Фінанс», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором №0280/106432-ZP. Також відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01.11.2023 справа №742/5466/23, 12.05.2024 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір №12-05/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а останнє набуло права вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за кредитним договором №0280/106432-ZP. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а сама заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягають виконанню.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 20.01.2025 у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не подавали, від третьої особи письмових пояснень на позовну заяву не надходило. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, направлялися на адреси відповідачів та третьої особи за їх місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами отримані відповідачами в електронному кабінеті 21.01.2025 та 18.02.2025, що підтверджується довідками про доставку до електронного документу.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №16899 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал заборгованості за кредитним договором №0280/106432-ZP від 12 березня 2013 року в загальному розмірі 24 053,37 грн.

02 вересня 2020 року на підставі виконавчого напису №16899 від 14.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем було відкрито виконавче провадження ВП №62924978.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.11.2023 у справі №742/5466/23, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником задоволено. Замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні №62924978 при примусовому виконанні виконавчого напису №16899 виданого 14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 24 053 грн 37 коп.

Вказаним рішенням встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС», а останнє в подальшому відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» право вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №0280/106432-ZP від 12 березня 2013 року.

У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №16899 від 14.08.2020, позивачка ОСОБА_1 . звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова).

Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп.б п.2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 14 серпня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису.

Матеріали справи не містять відповідних доказів подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, доказів на підтвердження моменту виникнення у ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом, як і не надано доказів того, що з моменту виникнення права вимоги за кредитним договором №0280/106432-ZP від 12 березня 2013 року минуло не більше трьох років.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ТОВ «Дебт Форс» не спростовані доводи позивачки ОСОБА_1 про відсутність в неї безспірної заборгованості перед відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №16899 від 14 серпня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал заборгованості за кредитним договором №0280/106432-ZP від 12 березня 2013 року в загальному розмірі 24 053,37 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов до вказаного відповідача задоволенню.

Разом з тим, в частині задоволення вимог до відповідача приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича слід відмовити, оскільки згідно із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року в справі №200/3452/17 (провадження № 61-18790св19), відповідачем у справах щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (спори про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Дебт Форс» на користь позивачки підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст.141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (02121, м. Київ, Харківське шосе, 201/203, літ. 2А, оф. 602, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович (02094, м. Київ, вул. Черчеля Вінстона, 42, оф. 327) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 14 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №16899, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №0280/106432-ZP від 12 березня 2013 року в загальному розмірі 24 053,37 грн.

В задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28 травня 2025 року.

Суддя М. В. Петровська