Справа № 490/4307/25
н/п 2-з/490/90/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №490/4307/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 року до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій позивачка просить суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності сторін легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 від 25.10.2012 року та провести поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача 177600 грн - ринкової вартості 1/2 частини вказаного легкового автомобіля.

Разом з позовною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивачка просить суд вжити заходи абезпечення позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та заборони відповідачу та іншим особам вчинення будь-яких дій щодо відчудження легкового автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та заборонити укладати всі види угод, пов`язані з відчудженням вказаного майна.

В обгрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 вказує про те, що з урахуванням наявності спору між сторонами, не вжиття таких заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також позивачка зазначає, що такі заходи забезпечення позову жодним чином не порушать права відповідача. оскільки спірний транспортний засіб фактично знаходиться у відповідача та використовується саме ним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 року року головуючим суддею визначено суддю Саламатіна О.В.

04.06.2025 року матеріали справи №490/4307/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, передано для розгляду судді Саламатіну О.В.

За правилами частини першої статті 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини третьої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що в позовів справі №490/4307/25 позивачкою заявлено вимоги про визнання об`єктом права спільної сумісної власності сторін легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 від 25.10.2012 року та провести поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача 177600 грн - ринкової вартості 1/2 частини вказаного легкового автомобіля.

При цьому, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25.10.2012 року, спірний транспортний засіб належить відповідачу ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що співмірним з заявленим позовом та таким, що буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог є вид забезпечення позову - накладення арешту на легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Разом з тим, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчинення будь-яких дій щодо відчудження легкового автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та заборонити укладати всі види угод, пов`язані з відчудженням вказаного майна оскільки, накладення арешту на майно є достатнім заходом для забезпечення позову у даній цивільні справі, так як передбачає заборону відчужувати його, а тому не потребує додаткової заборони.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки, матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також, в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених статтею 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями статей 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №490/4307/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, задовольнити частково.

Накласти арешт на легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

В іншій частині, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Саламатін