Справа № 485/748/25
Провадження №2/485/360/25
РІШЕННЯ

іменем України

05 червня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Камінський Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівське" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі,

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Науменко А.С.

встановив:

23 квітня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла позовна заява, в якій вона просить: стягнути з ТОВ "СГВП "Снігурівське" заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 10 вересня 2018 року у розмірі 29 567,40 грн. заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки, три проценти річних в сумі 1 951,44 грн., інфляційні витрати в сумі 7 760,01 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що позивачка є власницею земельної ділянки площею 4,9279 га (кадастровий номер :06:000:0010) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. 10 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Снігурівське» укладено Договір оренди землі. У відповідності до п. 1, 2, 4, 8 Договору, Позивач передав Відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9279 га (кадастровий номер :06:000:0010) строком на десять років з переважним правом Орендаря на поновлення договору оренди на новий строк. За п.9 Договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачці щорічно орендну плату у грошовій формі у розмірі 9 855,00 грн. 80 коп. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 Договору). Відповідно до п. 11 Договору орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня. Відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Починаючи з 2022 року орендна плата не сплачується.

14 січня 2025 року позивачкою направлено на юридичну адресу відповідача претензію щодо погашення заборгованості з орендної плати за землю з вимогою сплатити за 2022 -2024 роки орендну плату згідно Договору в розмірі 29 567 грн. 40 коп. До дати подачі позову, відповідач відповіді не надав та заборгованість не сплатив.

Згідно акту № 3223 виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів з 20 квітня по 21 квітня 2024 року, на земельній ділянці з відповідними координатами не виявлено вибухонебезпечних предметів, та вказана земельна ділянка підлягає виключенню з територій імовірно-забруднених вибухонебезпечними предметами.

Позивачка вважає, що Відповідачем порушено умови Договору, оскільки п. 10 цього Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, яку не враховано відповідачем і з урахуванням нормативної грошової оцінки належної позивачу земельної ділянки, орендна плата повинна бути виплачена позивачу в розмірі 29567,40 грн., з яких: за 2022 рік 9855,80 грн.; за 2023 рік 9855,80 грн.; за 2024 рік 9855,80 грн.

За розрахунками позивачки, загальна сума простроченої заборгованості за період з 2022 по 2024 роки становить 29567,40 грн.(без урахування індексу інфляції та пені у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення), про що вона направляла Орендарю претензію, яка не виконана в повному обсязі.

12.05.2025 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує щодо задоволення позову. Щодо факту укладення договору не заперечує. Однак, зазначає, що 24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 за № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України й відповідно до українського законодавства, запроваджено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (який неодноразово продовжувався та діє по теперешній час).

Снігурівську міську територіальну громаду, до складу якої входить Тамаринський старостинський округ, відносилась до території активних бойових дій в період з 04.03.2022 по 11.11.2022 (ч. 2 розділу І Переліку затвердженого Наказом № 309). На даний час зазначена територіальна громада відноситься до територій можливих бойових дій (ч. 1 розділу І Переліку № 309). Таким чином, станом на березень 2022 року на території Миколаївської області велись активні бойові дії, території Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, в тому числі Тамаринський старостинський округ, в межах території якого серед інших розташована земельна ділянка Позивачки, захоплені військовими угрупуваннями російської федерації внаслідок військової агресії російської федерації проти України. Вищевикладена обставина унеможливила доступ Відповідача до земельних ділянок розташованих в межах території Снігурівської міської територіальної громади, в тому числі до земельної ділянки Позивачки.

Крім того, факт розташування земельних ділянок, які перебувають у тимчасовому користуванні у Відповідача, в районі проведення воєнних (бойових) дій, артилерійських або ракетних обстрілів, у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) внаслідок збройної агресії Російської Федерації підтверджується актом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області № 120-0278 від 20.07.2022, що є доказом вищевикладеної обставини. 10.11.2022 Сили оборони України звільнили місто Снігурівка, в тому числі території Снігурівської міської ОТГ (Нововасилівський старостинський округ, Василівський старостинський округ, Тамаринський старостинський округ, Павлівський старостинський округ) Баштанського району Миколаївської області, Лиманецької сільської ради, Бобровокутського старостинського округу, Благодаівського старостинського округу Береславського району Херсонської області, Прибузької сільської ради, Лиманівської сільської ради, Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Враховуючи вищевикладені обставини, Відповідач був позбавлений можливості забезпечити сільськогосподарський цикл та своєчасно провести сільськогосподарські роботи на земельних ділянках, які перебувають у тимчасовому користуванні, що в подальшому призвело до втрати врожаю. За результатами опрацювання заяви Відповідача та визначення розміру завданих збитків, судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області складено висновок експерта № 137-031 від 20.01.2023. Згідно вказаного висновку розмір збитків, завданих ТОВ «СГВП «СНІГУРІВСЬКЕ» внаслідок проведення воєнних (бойових) дій, артилерійських або ракетних обстрілів, у тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) через збройну агресію Російської Федерації, а саме втрати урожаю (пшениця, ячмінь, ріпак) на земельних ділянках з кадастровими номерами згідно відомості про наявність земельних ділянок і реєстрацію договорів оренди землі по ТОВ «СГВП «СНІГУРІВСЬКЕ» станом на 01.01.2022, загальною площею 4718,9889 га та збитків, понесених на проведення агротехнічних робіт під врожай соняшника наступного року на земельних ділянках загальною площею 4681,186 га га, які розташовані на території Снігурівської міської ОТГ (Нововасилівський старостинський округ, Василівський старостинський округ, Тамвринський старостинський округ, Павлівський старостинський округ) Баштанського району Миколаївської області; Лиманецької сільської ради, Бобровокутського старостинського округу, Благодатівського старостинського округу Бериславського району Херсонської області, Прибузької сільської ради, Лиманівської сільської ради, Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області станом на 28.11.2022, який складає 148 349 746,22 грн (сто сорок вісім мільйонів триста сорок дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 22 копійки). До того ж, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2024 по справі № 915/328/24 задоволено позов Відповідача повністю та стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня, буд. 14, м. Москва) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Снігурівське» (57300, Миколаївська область, Баштанський район, м. Снігурівка, вул. Виноградна, 22, ) грошові кошти у загальній сумі 148 377 346,22 грн.., з яких: 148 349 746 грн. 22 коп. збитки, 3600 грн. оплата за акт підтвердження, 24000 грн. витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Водночас, території земельних ділянок Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, що перебувають у тимчасовому платному користуванні у Відповідача, під`їзні шляхи до них та лісосмуги, що прилягають до цих земельних ділянок, залишаються непридатними до використання з огляду на наявність предметів, які можуть становити загрозу життю та здоров`ю працівникам Відповідача, а також іншим особам, які можуть перебувати на цих територіях, збереженню сільськогосподарської техніки. До вказаних предметів належать: міни, ракети, гранати, набої, інші різновиди боєприпасів та вибухових пристроїв, їхні залишки, осколки, частини тощо. Даний факт підтверджується розпорядженням начальника Снігурівської міської військової адміністрації Баштанського району Миколаївської області за № 487-р/с від 21.12.2023, відповідно до якого земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 із кадастровим номером :06:000:0010 площею 4,9279 га визнано непридатною для використання, у зв`язку з потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами

Враховуючи вищевикладене, вказує, що відповідачем по не залежним від нього підстав не виплачено Позивачці орендну плату за 2022 рік. Водночас, незважаючи на непридатність у 2023 році земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 із кадастровим номером :06:000:0010 площею 4,9279 га для використання, Відповідачем за 2023 рік частково виплачено Позивачу орендну плату у натуральній формі ( пшениця 1.2 т. за ціною 5000 грн. на загальну суму 6000.00 грн. Підлягала сплаті орендна плата 9855.80 грн/рік- 19.5% (військовий збір та ПДФО)= 7933,92 грн.) Доказом зазначеної обставини є відомість на видачу сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати 08.08.2023. Таким чином, Відповідачем не виконано зобов`язання за 2022 рік із незалежних від нього підстав; за 2023 рік Відповідачем виконано зобов`язання частково незважаючи, що об`єкт оренди не підлягає використанню за призначенням із незалежних від Відповідача підстав; за 2024 рік Відповідачем не виконано зобов`язання за Договором перед Позивачем.

Вказує, що доходи фізичної особи від здавання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються військовим збором за ставкою 1,5 відсотка та податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %. Таким чином, Відповідач вважає необхідним віднесення до орендної плати Орендодавця Позивача суму утриманих з нього та перерахованих ПДФО та військового збору, оскільки згідно норм ПКУ (як зазначено вище) зазначений податок та збір нараховуються, утримуються та сплачуються за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, тобто за рахунок Позивача, а не за рахунок Відповідача.

22.05.2025 позивачкою подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого просить позов задоволити. У відповіді на відзив зазначає, що відповідачем не було заявлено вимогу про звільнення його від сплати орендної платиза землю. Стосовно звільнення Відповідача від сплати орендної плати на підставі ст.762 ЦК України Позивачка зауважує, що зміст доводів Відповідача свідчить про помилкове ототожнення неможливості використання орендованого майна, тобото повну відсутність доступу до майна з неможливістю отримання прибутку в очікуваному розмірі у спірний період, що не підпадає під дію норми частини 6 ст.762 ЦК України. Також зазначає, що після деокупації у Відповідача не було перешкод у користуванні земельними ділянками та була можливість обстеження саперами земельної ділянки.

Згідно акту № 3223 виконаних робіт з очищення місцевості від ВНП з 20 квітня по 21 квітня 2024 року, на земельній ділянці не виявлено ВНП та вказана земельна ділянка підлягає виключенню з території імовірно-забруднених ВНП. Оригінал Акту № 3223 виконаних робіт з очищення місцевості від ВНП з 20 квітня по 21 квітня 2024 року знаходиться в Снігурівській міській військовій адміністрації.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Крім цього, в судовому засіданні підтвердила, що її земельна ділянка засмічена вибухо-небезпечними предметами та по теперішній час відповідачем не обробляється. Поданий нею акт № 3223 виконаних робіт з очищення місцевості, не має відношення до її земельної ділянки.

Представника відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, в задоволенні такого просить відмовити з підстав зазначених у відзиві. Крім цього, зазначив, що земельна ділянка яка належить позивачеві засмічена вибухо-небезпечними предметами, що підтверджується розпорядженням військової адміністрації та по теперешній час вона не обробляється, через небезпеку життю.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4.9280 га, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район с/рада Тамаринська, кадастровий номер :06:000:0010, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15)

10 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ " Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівське" укладено Договір оренди землі (далі Договір), згідно із яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку :06:000:0010, площею 4,9279 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, строком на 10 років. (а.с.12-13)

Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем в грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг) формах згідно письмової заявки Орендодавця та складає 9 855,80 грн./рік.

Згідно п.10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно із п. 11 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем щорічно до 25 грудня.

Відповідно до п. 37 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимоги однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із п.38 Договору оренди землі, розірвання договору землі в односторонньому порядку не допускається.

Пунктами 40, 41 Договору оренди землі передбачено, що за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт (абзац п`ятий частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі»).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Як вже зазначалось вище, між сторонами виникли договірні відносини, які викладені в Договорі оренди землі від 10.09.2018 року.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів неналежного виконання відповідачем даного договору до 2022 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК Українипередбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався відповідними указами Президента України та діє на даний час.

В зв`язку із запровадження на території України Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.

Отже, орендар повинен довести факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії було практично неможливим (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору), це допоможе уникнути відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Відповідно дочастини 1статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявностіїї вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом. Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених в статті 762 ЦК України (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)).

Згідно з положеннями частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Загальновідомим для сторін, є той факт, що Снігурівська міська територіальна громада, до складу якої входить Тамаринський старостинський округ, відносилась до території активних бойових дій в період з 04.03.2022 по 11.11.2022 (ч. 2 розділу І Переліку затвердженого Наказом № 309).

Тобто, станом на березень 2022 року на території Миколаївської області велись активні бойові дії, території Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, в тому числі Тамаринський старостинський округ, в межах території якого серед інших розташована земельна ділянка Позивача, захоплені військовими угрупуваннями російської федерації внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

Дана обставина унеможливила доступ Відповідача до земельних ділянок розташованих в межах території Снігурівської міської територіальної громади, в тому числі до земельної ділянки Позивачки.

Крім того, факт розташування земельних ділянок, які перебувають у тимчасовому користуванні у Відповідача, в районі проведення воєнних (бойових) дій, артилерійських або ракетних обстрілів, у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) внаслідок збройної агресії Російської Федерації підтверджується актом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області № 120-0278 від 20.07.2022.

10.11.2022 Сили оборони України звільнили місто Снігурівка, в тому числі території Снігурівської міської ОТГ (Нововасилівський старостинський округ, Василівський старостинський округ, Тамаринський старостинський округ, Павлівський старостинський округ) Баштанського району Миколаївської області, Лиманецької сільської ради, Бобровокутського старостинського округу, Благодаівського старостинського округу Береславського району Херсонської області, Прибузької сільської ради, Лиманівської сільської ради, Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309.

Тобто, території Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, в тому числі Тамаринський старостинський округ, в межах території якого серед інших розташована земельна ділянка Позивача, були окуповані військовими угрупуваннями російської федерації в період з 04.03.2022 по 11.11.2022 року.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, згідно з якою Снігурівська міська територіальна громада Баштанського району Миколаївської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувало під тимчасовою окупацією, а наразі належить до територій можливих бойових дій.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2024 по справі № 915/328/24, встановлені наступні обставини та факти « Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 за № 75 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022 (зі змінами внесеними наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01.06.2022 за № 105). До вищевказаного переліку віднесено по Миколаївській області, в тому числі території Снігурівської міської територіальної громади, Галицинівської сільської територіальної громади, Воскресенської селищної територіальної громади, Мішково-Погорілівської сільської територіальної громади, Первомайської селищної територіальної громади, Шевченківської сільської територіальної громади, Широківської сільської територіальної громади, Бериславської міської територіальної громади, на якій розташовані земельні ділянки, що перебувають в оренді у ТОВ «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Снігурівське», які в подальшому захоплені військовими угрупуваннями російської федерації. Вищевикладена обставина, перешкоджала доступу Позивача до об`єктів нерухомого майна, а саме земельних ділянках розташованих на території Снігурівської міської ОТГ (Нововасилівський старостинський округ, Василівський старостинський округ, Тамаринський старостинський округ, Павлівський старостинський округ) Баштанського району Миколаївської області, Лиманецької сільської ради, Бобровокутського старостинського округу, Благодаівського старостинського округу Береславського району Херсонської області, Прибузької сільської ради, Лиманівської сільської ради, Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що унеможливило проводити господарські операції з обробітку, вирощування та збору сільськогосподарських культур, про що 07.07.2022 адвокатом Позивача направлено до Баштанського районного відділу поліції ГУ НП України в Миколаївській області повідомлення про кримінальне правопорушення, про що внесено відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0000216. Факт розташування земельних ділянок, які перебувають у тимчасовому користуванні у Позивача, в районі проведення воєнних (бойових) дій, артилерійських або ракетних обстрілів, у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) внаслідок збройної агресії Російської Федерації підтверджується актом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області № 120-0278 від 20.07.2022. 10.11.2022 Сили оборони України звільнили місто Снігурівка, в тому числі території Снігурівської міської ОТГ (Нововасилівський старостинський округ, Василівський старостинський округ, Тамаринський старостинський округ, Павлівський старостинський округ) Баштанського району Миколаївської області, Лиманецької сільської ради, Бобровокутського старостинського округу, Благодаівського старостинського округу Береславського району Херсонської області, Прибузької сільської ради, Лиманівської сільської ради, Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Враховуючи вищевикладені обставини, Позивач був позбавлений можливості забезпечити сільськогосподарський цикл та своєчасно провести сільськогосподарські роботи на земельних ділянках, які перебувають у тимчасовому користуванні, що в подальшому призвело до втрати врожаю. Позивачем направлено до Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області заяву від 28.11.2022 за № 20/1 про надання висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи. За результатами опрацювання вищевказаної заяви та визначення розміру завданих Відповідачем збитків Позивачу, судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області складено висновок експерта № 137-031 від 20.01.2023, за яким розмір збитків, завданих ТОВ «СГВП «СНІГУРІВСЬКЕ» внаслідок проведення воєнних (бойових) дій, артилерійських або ракетних обстрілів, у тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) через збройну агресію Російської Федерації, а саме втрати урожаю (пшениця, ячмінь, ріпак) на земельних ділянках з кадастровими номерами згідно відомості про наявність земельних ділянок і реєстрацію договорів оренди землі по ТОВ «СГВП «СНІГУРІВСЬКЕ» станом на 01.01.2022, загальною площею 4718,9889 га та збитків, понесених на проведення агротехнічних робіт під врожай соняшника наступного року на земельних ділянках загальною площею 4681,186 га га, які розташовані на території Снігурівської міської ОТГ (Нововасилівський старостинський округ, Василівський старостинський округ, Тамвринський старостинський округ, Павлівський старостинський округ) Баштанського району Миколаївської області; Лиманецької сільської ради, Бобровокутського старостинського округу, Благодатівського старостинського округу Бериславського району Херсонської області, Прибузької сільської ради, Лиманівської сільської ради, Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області станом на 28.11.2022, який складає 148 349 746,22 грн. (сто сорок вісім мільйонів триста сорок дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 22 копійки). Експертом сумарний розмір заподіяної матеріальної шкоди визначався внаслідок втрати урожаю (пшениця, ячмінь, ріпак) на земельних ділянках, що перебували у тимчасовому користуванні у ТОВ «СГВП «СНІГУРІВСЬКЕ», загальною площею 4718,2314 га, які розташовані на території Снігурівської міської ОТГ (Нововасилівський старостинський округ, Василівський старостинський округ, Тамвринський старостинський округ, Павлівський старостинський округ) Баштанського району Миколаївської області; Лиманецької сільської ради, Бобровокутського старостинського округу, Благодатівського старостинського округу Бериславського району Херсонської області, Прибузької сільської ради, Лиманівської сільської ради, Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, через проведення воєнних (бойових) дій, артилерійських або ракетних обстрілів, у тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) через збройну агресію російської федерації. Розмір вищевказаних збитків, завданих ТОВ «СГВП «СНІГУРІВСЬКЕ» внаслідок проведення воєнних (бойових) дій, артилерійських або ракетних обстрілів, у тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) через збройну агресію Російської Федерації, розраховувався на підставі ринкової вартості пшениці, ячменю та ріпаку, доказом зазначеної обставини є довідка Головного управління статистики у Миколаївській області № 09-18/898-22 від 24.06.2022 та довідка Головного управління статистики у Херсонській області № 8.2-14/1/ПІ-23 від 19.01.2023. Таким чином, Відповідач завдав Позивачеві майнову шкоду у розмірі 148 349 746,22 грн. (сто сорок вісім мільйонів триста сорок дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 22 копійки), у зв`язку з чим позов ТОВ «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Снігурівське» підлягає задоволенню в повному обсязі.»

Оскільки обставини окупації території, унеможливлення доступу Відповідача до земельних ділянок розташованих в межах території Снігурівської міської територіальної громади, в тому числі до земельної ділянки Позивача, позбавлення відповідача можливості забезпечити сільськогосподарський цикл та своєчасно провести сільськогосподарські роботи на земельних ділянках, які перебувають у тимчасовому користуванні, що в подальшому призвело до втрати врожаю, понесення відповідачем втрат, встановлені вищезазначеним рішенням господарського суду, тому дані обставини не потребують окремого доказування при розгляді даної справи.

Водночас, території земельних ділянок Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, що перебувають у тимчасовому платному користуванні у Відповідача, під`їзні шляхи до них та лісосмуги, що прилягають до цих земельних ділянок, залишаються непридатними до використання з огляду на наявність предметів, які можуть становити загрозу життю та здоров`ю працівникам Відповідача, а також іншим особам, які можуть перебувати на цих територіях, збереженню сільськогосподарської техніки. До вказаних предметів належать: міни, ракети, гранати, набої, інші різновиди боєприпасів та вибухових пристроїв, їхні залишки, осколки, частини тощо.

Даний факт підтверджується розпорядженням начальника Снігурівської міської військової адміністрації Баштанського району Миколаївської області за № 487-р/с від 21.12.2023, відповідно до якого земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 із кадастровим номером :06:000:0010 площею 4,9279 га визнано непридатною для використання, у зв`язку з потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами. Доказами зазначеної обставини є розпорядження начальника Снігурівської міської військової адміністрації Баштанського району Миколаївської області за № 487-р/с від 21.12.2023 із додатками.

Позивачкою ОСОБА_1 14.01.2025 року направлено відповідачу притензію щодо стягнення заборгованості із орендної плати за землю.

Відповідачем:

-за 2023 рік орендну виплачено Позивачці у натуральній формі ( пшениця 1.2 т. за ціною 5000 грн.) на загальну суму 6000.00 грн. що підтверджується відомістю на видачу сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати від 08.08.2023;

Крім цього, те, що земельна ділянка, яка належить позивачу, продовжує бути непридатною для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами і надалі, підтверджується розпорядженням начальника Снігурівської міської військової адміністрації Баштанського району Миколаївської області за № 286-р/с від 05.09.2024, з відповідними додатками №1 та №2 (а.с. 173-177)

Позивач в судовому засіданні підтвердила, що наявна потенційна загроза забруднення належної їй земельна ділянка вибухонебезпечними предметами та те, що відповідачем її земельна ділянка не обробляється.

Таким чином, Відповідачем не виконано зобов`язання за 2022-24 роки із незалежних від нього підстав.

Умовами п. 41 Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Відповідно до ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Наявність підтверджених обставин непереборної сили, які унеможливили для відповідача проведення сільськогосподарської діяльності, з урахуванням принципу справедливості цивільного судочинства, закріпленого в статті 2 ЦПК України, дають підстави вважати, що несплата відповідачем орендної плати на користь позивача протягом 2022-2024 років обумовлена настанням обставин непереборної сили, які за приписами статті 617 ЦК України не лише звільняють відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань, а і в порядку частини шостої статті 762 ЦК України звільняють від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане орендарем через обставини, за які він не відповідає.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення орендної плати за період 2022-2024 років. Оскільки вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат є похідними, тому в задоволенні даних вимог такж слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.651, 762 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівське" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Сторони по справі:

Позивачка- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації- АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ;

Відповідач- ТОВ "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівське", ЄДРПОУ- , місце знаходження- Миколаївська обл. Баштанський р-н. м.Снігурівка, вул. Виноградна, буд. 22

Дата складення повного судового рішення - 05.06.2025 року.

Суддя С. Й. Яворський