ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 700/137/25
Провадження № 22-ц/821/910/25
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Гончар Н.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Гладиш О.Ю.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

представник позивача: Мельник Вероніка Сергіївна,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Мельник Вероніки Сергіївни на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року (ухваленого під головуванням судді Бесараб Н.В. в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

10 лютого 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 23.07.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту ( creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних, програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1243-7196.

Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 12 500,00 грн зі строком кредитування на 300 календарних днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Вказує, що товариство виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 17.12.2024 виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить, з врахуванням застосування програми лояльності 62 500,00 грн, з яких: 12 500,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 50 000,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

На підставі наведеного, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1243-7196 від 23.07.2023 у розмірі 62 500 грн, а також витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1243-7196 від 23.07.2023 у розмірі 37 500,00 грн.

В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 1 453,44 грн. понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за споживчим кредитом (основною сумою боргу) становить в загальному розмірі 12 500 грн, тобто останній отримав послугу з надання коштів у споживчий кредит в розмірі 12500 грн, при цьому, заборгованість за відсотками позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути у розмірі 50 000 грн, що у 4 рази перевищує розмір тіла кредиту. Таким чином, позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс», надавши послугу відповідачу з споживчого кредитування на побутові потреби у розмірі 12 500 грн, оцінив його вартість для відповідача ОСОБА_1 як споживача у 50 000 грн, що в 4 рази перевищує тіло кредиту та не може сприйматись судом справедливим прибутком, у зв`язку із чим суд вважав, що нараховані позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суми по відсоткам за користування позиками/кредитами не відповідають вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів.

Врахувавши наявність у відповідача ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за споживчим кредитним договором, суд вважав за необхідне задовольнити вимоги позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» частково, а саме стягнути заборгованість за споживчим кредитним договором № 1243-7196 від 23.07.2023, з урахуванням додаткової угоди № 1 до нього, у названих відсотках до тіла кредиту (основної суми боргу) за формулою: 12 500 (отримані кошти) * 200% = 25 000 + 12 500 = 37500 - саме такий розрахунок на переконання суду буде відповідати всім переліченим вище критеріям справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, й водночас базуватиметься на засадах пропорційності розумного балансу між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень і комерційними інтересами фінансових установ щодо отримання справедливого прибутку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

09 квітня 2025 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Мельник В.С. подала через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором №1243-7196 від 23.07.2023 в розмірі 37 500,00 та судового збору в розмірі 1 453,44 грн та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 500,00 грн, вважаючи рішення суду постановленим при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що частково відмовляючи в задоволенні позову щодо стягнення процентів за кредитним договором, суд першої інстанції зазначив, що нараховані позивачем відсотки за користування кредитом не відповідають вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів та є несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Звертає увагу, що відповідно до п. 4.212 договору строк кредитування становить 300 днів, дата повернення кредиту 17.05.2024.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 4.10 та п. 10.1 договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Також умовами договору визначена стандартна (3,00%), пільгова (2,50%) та знижена процентна ставка(2,50%) та базовий період ( 14 днів)

Звертає увагу суду, що базовий період строк протягом якого боржник бажає сплачувати саме проценти за користування кредитом ( 14 днів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів, а строк кредитування строк, на який видаються грошові кошти, якими він може користуватися( в даному випадку 300 днів до 17.05.2024).

Крім того, згідно наданого розрахунку заборгованості вбачається, що товариство не нараховувало відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень ст. 625 ЦК України, пеню, штраф, або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору.

Вважає, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Позивач має законне право на нарахування процентів ( згідно п. 4.10 та 10.1договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.12 кредитного договору.

Щодо зазначення судом першої інстанції, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1% відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», звертає увагу, що вказаний Закон прийнятий 22.11.2023 та набрав чинності 24.12.2023.

Враховуючи, що кредитний договір було укладено 23.07.2023, тобто до прийняття та набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», то відсоткова ставка у розмірі 3,00% та 2,50% встановлена на момент укладення договору та нарахована відповідно до умов чинного законодавства.

Норма Закону, зокрема, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що товариство не здійснювало будь-яких нарахувань ( штрафу, пені) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону , що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а розрахунок заборгованості здійснено відповідно до умов договору.

Вказує, що проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та вони не є компенсацією у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.07.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних, програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1243-7196.

Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 12500 грн. зі строком кредитування на 300 календарних днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних, програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

На офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12 500,00 грн підтверджено договором про відкриття кредитної лінії №1243-7196 від 23.07.2023, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2340, довідкою про перерахування суми кредиту №1243-7196 від 23.07.2023, довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту.

Позивачем (кредитодавцем) було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача (позичальника) Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 61 625,00 грн, за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 500,00 грн.

Згідно наданого розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 станом на 17.12.2024, з врахуванням застосування програми лояльності, становить 62 500,00 грн, з яких: 12 500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 50 000,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

2.Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами та в частині стягнення судового збору, в іншій частині рішення суду судом апеляційної інстанції не переглядається.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає не в повній мірі.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також апеляційний суд приймає до уваги положення статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію», де зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.

Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.

Встановивши, що договір про відкриття кредитної лінії № 1243-7196 від 23.07.2023, з урахуванням додаткової угоди № 1 до нього, укладено сторонами в електронному вигляді, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», і відповідачем розмір спірної заборгованості за вказаним договором не спростовано, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 500,00 грн.

Вирішуючи спір в частині нарахування відсотків за користування кредитним коштами, суд першої інстанції виходив із того, що розмір відсотків перевищує у 4 рази розмір тіла кредиту та не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013, у зв`язку із чим дійшов висновку про зменшення розміру відсотків, що складатиме 200% від суми заборгованості за тілом кредиту і становить 25 000,00 грн, яка і підлягає до стягнення з відповідача на користь товариства.

В апеляційній скарзі Товариство оскаржує рішення суду в частині стягнення заборгованості за відсотками та вирішення питання щодо судового збору.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії №1243-7196 від 23.07.2023, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , було передбачено надання кредиту на наступних умовах: загальний розмір кредиту 12 500,00 грн, дата видачі кредиту 23.07.2024 (п.4.2); базовий період кредитування - 14 днів (п. 4.8) ; строк кредитування - 300 днів, дата повернення кредиту 17.05.2024, договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.12); стандартна процентна ставка становить 3,00 % в день (п. 4.10); реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 1 139 965,00 % (п.4.13); орієнтована загальна сума вартості кредиту складає 125 000,00 грн. (п.4.14).

Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом, кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. п.5.3 договору) згідно наступного розрахунку, який носить рекомендаційний характер: дата видачі кредиту 23.07.2023, останній календарний день першого базового періоду 05.08.2023, сума кредиту 12 500,00 грн, нараховані проценти за користування кредитом 4 375,00грн, разом до сплати 16 875,00 грн.

Вказаний розрахунок є рекомендованим графіком погашення заборгованості задля для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом.

Пунктом 4.12. договору передбачено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - строк кредитування); дата повернення (виплати) кредиту 17.05.2024; строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

При цьому, відповідно до п. 4.10. та 10.1. договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою, та/або пільговою процентною ставкою); пільгова процентна ставка становить 2.50% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця; знижена процентна ставка становить 2.50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.

Із наведеного слідує, що між сторонами погоджено строк кредитування згідно п. 4.12. Договору, а саме 300 календарних днів (до 17.05.2024), протягом якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має право нараховувати проценти за користування кредитом, розмір яких визначено в п. 4.10 та 10.1. договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 17.12.2024 заборгованість за кредитним договором становить 124 125,00 грн, з яких 12 500,00 грн прострочена заборгованість за кредитом та 111 625,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.

Водночас, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 61 625,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 62 500,00 грн, з яких 12 500,00 грн тіло кредиту, а 50 000,00 грн проценти.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до пунктів 4.10. кредитного договору позивач обґрунтовано нараховував проценти в розмірі 111 625,00 грн в межах строку, визначеного 4.12. кредитного договору, що, зокрема, відображено у розрахунку заборгованості, який є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Визначаючи розмір заборгованості за грошовим зобов`язанням, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами.

Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося позивачем з 23.07.2023 по 05.08.2023 у розмірі 2,500% , в період з 06.08.2023 по 17.05.2024 у розмірі 3,00%, при цьому з 18.05.2024 нарахування відсотків не здійснювалося. Перевіривши наведений позивачем розрахунок заборгованості, колегія суддів встановила, що розмір нарахованих, не погашених позичальником відсотків, становить 111 625,00 грн, та враховуючи, що позивач, застосувавши програму лояльності, визначив розмір заборгованості за процентами у розмірі 50 000,00 грн, тому колегія суддів вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за відсотками у розмірі 50 000,00 грн.

Посилання суду першої інстанції на те, що умови кредитного договору щодо розміру відсотків є несправедливим, неспівмірними, порушують принцип розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі №7-рп/2013, є помилковими, оскільки відповідач кредитний договір в цілому та окремі його положення не оскаржував з підстав недійсності, тобто не спростував презумпцію правомірності правочину.

Крім того, згідно абзацу третього підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини, рішення Конституційного Суду стосується неустойки (пені) за договором споживчого кредиту, а у даній справі предметом розгляду є саме заборгованість за тілом кредиту та відсотками, визначеними умовами кредитного договору.

Отже, суд першої інстанції, не врахував вищевикладене та дійшов до помилкового висновку, що розмір заборгованості по відсоткам за кредитом має бути зменшений .

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє об`єктивне підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками та судового збору із збільшенням сум, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь позивача.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, зміни рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 4 602,56 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Мельник Вероніки Сергіївни задовольнити.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками та судового збору змінити.

Збільшити суму нарахованих відсотків, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» із 25 000,00 грн. до 50 000,00 грн.

Збільшити суму судового збору, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» із 1 453,44 грн. до 4 602,56 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалося.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Н.І. Гончар

О.М. Новіков