Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

610/300/23 2/610/2/2025 28 травня 2025 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді: Стригуненка В.М.

за участю

секретаря: Ворони І.О.,

розглянувши у місті Балаклія Ізюмського району Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № , укладеним 27.10.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (скор. ТОВ «ФК «ЦФР») і ОСОБА_1 , яка станом на 19.06.2023 становить 163418,06 гривень, а також понесені позивачем судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 27.10.2021 кредитного договору відповідачу було надано кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на картковий рахунок в порядку та на умовах кредитного договору, викладених в Паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ЦФР», що розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР».

17.12.2021 право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право нового кредитора ОСОБА_1 за кредитним договором № від 27.10.2021.

Відповідач порушила умови кредитного договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з неї заборгованості за договором.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 25.03.2024 було продовжено представнику відповідача адвокату Лисенку А.О. строк для подання відзиву терміном на 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали (а.с. 125).

12.04.2024 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення грошових коштів за цільовим призначенням, тому загальна сума за нездійснені транзакції в сумі 48210,40 грн підлягає списанню з тіла кредиту та відсутні підстави для нарахування відсотків за користування вказаною сумою грошових коштів. Крім того в матеріалах справи відсутні докази сплати коштів за договором факторингу. До того ж, відповідачу було направлено дострокову вимогу, а тому позивач втратив право на нарахування платежів. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт належної видачі кредиту, погодження сплати процентів за користування коштами, а також наявності заборгованості після її списання (а.с. 135-138).

15.04.2024 представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. На обґрунтування своїх заперечень проти відзиву пояснила, що відповідач, укладаючи кредитний договір, засвідчила власне волевиявлення щодо настання правових наслідків, будучи ознайомленою з умовами кредитування, здійснила всі необхідні дії для вчинення даного правочину, особисто та власноруч підписала кредитний договір. Відповідач достеменно знала про суму отриманого кредиту та самостійно доручила перерахування кредитних коштів на вказані в договорі реквізити, в тому числі на оплату супутніх послуг (а.с. 146-152).

На спростування заперечень відповідача та підтвердження того, що відступлення прав вимог відбулося надала копію меморіального ордеру, а також витяги з реєстру оплачених страховок (а.с. 154, 155-164).

13.06.2025 представник відповідача надав заяву про неприйняття доказів, в якій просив подані позивачем разом з відповіддю на відзив докази вважати неподаними та не брати їх до уваги при ухвалені судового рішення (а.с. 169).

Представники позивача просили справу розглядати за їхньої відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити (а.с. 6, 152).

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 114), однак на пошту за отриманням судової повістки і в судове засідання не з`явилась (а.с. 232-233), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, поважності неявки не убачається.

Тому суд ухвалив провести розгляд справ на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

27.10.2021 ОСОБА_1 було власноруч підписано заяву-анкету на отримання послуг в ТОФ «ФК «ЦФР», якою вона засвідчила свою згоду на обробку всіх її персональних даних кредитодавцем та його контрагентами (а.с. 13).

27.10.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (скор. ТОВ «ФК «ЦФР») і ОСОБА_1 , шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) укладений договір № , предметом якого стало надання кредиту на будь-які законні цілі, шляхом переказу грошових коштів в сумі 116197,30 грн на банківський рахунок, зазначений позичальником в кредитному договорі строком на 60 місяців, початковий процент при наданні кредиту становить 7% від суми кредиту 4316,90 грн, щомісячні проценти - 2,7% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні загальні проценти - 0,01% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила свою згоду, що підписаний нею власноруч кредитний договір, разом з паспортом кредиту та умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 30.08.2021 складає між нею і банком єдиний кредитний договір (а.с. 8-10, 11-12, 14-21).

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору ОСОБА_1 , підписавши цей Договір, доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів:

1)ОСОБА_1 61670 грн,

2)ПАТ «Страхова компанія «ТАС» (страховий платіж) 2000 грн,

3)ПАТ «Страхова компанія «ТАС» (страховий платіж за договором страхування № ) 44402,40 грн,

4)ПАТ «Страхова компанія «ТАС» страховий платіж за договором страхування № ) - 1200 грн,

5)ТОВ «ЦФР» (оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen», пакет СТАНДАРТ) - 659 грн,

6)ТОВ «ЦФР» (оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA») - 1299 грн,

7)ТОВ «майСейфеті» (оплата за пакет послуг «Охоронець Кредит Маркет 48») 650 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № І263238889 від 27.10.2021 ТОВ «ФК ЦФР» на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти в сумі 61670 грн, із призначенням платежу: переказ до запитання на користь ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , надання кредиту зг. КД від 27.10.2021. Без ПДВ (а.с. 45).

Згідно з платіжною інструкцією № І263238890 від 27.10.2021 ТОВ «ФК ЦФР» на рахунок НОМЕР_3 АТ «СК «ТАС» (приватне) було перераховано грошові кошти в сумі 2000 грн, із призначенням платежу: ОСОБА_1 . Страховий платіж. Без ПДВ (а.с. 46).

З витягів з реєстрів оплачених страховок вбачається, що 27.10.2021 ТОВ «ФК ЦФР» за рахунок кредитних коштів було сплачено: страховку ЗАТ СК ТАС (продукт 2, 1,2%) в сумі 44402,40 грн, страховку ПАТ «СК «ТАС» (ТАС-Підтримка-Телемедицина) в сумі 1200 грн, ТОВ «Майсейфеті» («Охоронець Кредит Маркет 48») в сумі 650 грн, здійснено оплату за електронні ключі в сумі 659 грн і 1299 грн (а.с. 47-50, 155-164).

Крім того, на запит суду за клопотанням представника відповідача ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» (приватне) було надано договори страхування, відповідно до яких: 1) 27.10.2021 з ОСОБА_1 було укладено договір страхування життя позичальника ТОВ «ФК ЦФР» № -С, страховий внесок за договором 44402,40 грн, 2) 27.10.2021 з ОСОБА_1 було укладено договір страхування життя за програмою «ТАС-Підтримка» № -ЛО, розмір страхового внеску за договором 1200 грн, 3) 27.10.2021 з ОСОБА_1 було укладено договір страхування життя за програмою «ТАС-СІМ'Я» № -ТС, розмір страхового платежу за договором 2000 грн (а.с. 181-188).

Також ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» (приватне) у своїй відповіді від 20.06.2024 було зазначено, що 27.10.2021 на їхній рахунок надійшов один загальний платіж від ТОВ «ФК ЦФР» в розмірі 191313,43 грн, серед якого були платежі за договором страхування № -ЛО платіж в розмірі 1200 грн, за договором страхування № -С платіж в розмірі 44402,40 грн та за договором страхування № -ТС платіж в розмірі 2000 грн, на підтвердження чого надало платіжну інструкцію № І263239768 від 27.10.2021 (а.с. 180, 189).

З виписок по особовому рахунку за період з 27.10.2021 по 19.06.2023 вбачається, що відповідач отримала кредитні кошти, здійснювала погашення заборгованості (а.с. 52-86).

Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти шляхом їх безготівкового перерахування на картковий рахунок. Проте, відповідач покладені на неї зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19.06.2023 становить 163418,06 гривень, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 110363,38 гривні; заборгованості по річним процентам 14,35 гривень, заборгованості по щомісячним процентам 53040,33 гривень.

Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 51).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що на підставі кредитного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок, на який було зараховано кредитні кошти, частину яких було перераховано за вказаними в договорі реквізитами на оплату супутніх послуг.

Заява про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходила, відповідач отримала кредитні кошти, здійснювала погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискамипо картковому рахунку.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що між ТОВ «ФК «ЦФР» і ОСОБА_1 шляхом приєднаннябуло укладено в письмовій формі кредитний договір.

При цьому відповідачем не заперечувалось факту підписання наявних в матеріалах справи заяви-анкети на отримання послуг в ТОФ «ФК «ЦФР», кредитного договору та паспорту кредиту.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач фактично отримала кредит та користувалася кредитними коштами, що останньою не заперечувалось, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 110363,38 грн підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

28.04.2023 АТ «ТАСКОМБАНК» направлено ОСОБА_1 повідомлення-вимогу, якою позивач у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором вимагав достроково повністю повернути кредит, заборгованість за яким становить: 85191,49 грн - основного боргу, 25171,89 - прострочена заборгованість за основним боргом, 0,74 грн - строкова заборгованість за процентами, 11,82 грн - прострочена заборгованість за процентами, 2920,96 грн - строкова заборгованість за щомісячними процентами, 43922,46 грн - прострочена заборгованість за щомісячними процентами, а загалом 157219,36 грн, яке було надіслане відповідачу цінним листом з описом (а.с. 87, 88, 89, 90-93).

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звернувшись до позичальника з зазначеною повідомленням-вимогою про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, позивач на власний розсуд змінив строк дії та умови такого договору.

Отже, у позивача відсутні підстави для нарахування передбачених договором відсотків за користування кредитом поза межами строку дії кредитного договору.

Тому вимоги позивача про стягнення процентів, нарахованих після 28.04.2023, є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти та штрафні санкції після спливу кредитування припинилося.

Таким чином належною сумою для стягнення за кредитним договором є 157219,36 грн, зазначена у повідомленні-вимозі від 28.04.2023 до відповідача, а не прорахована позивачем до 19.06.2023.

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов'язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі.

Підпунктом 8.2 кредитного договору визначено, що позичальник згоден з тим, що кредитодавець може відступити будь-які свої права вимоги за кредитним договором на користь іншої (третьої) особи.

17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» і АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір факторингу № 171221 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) новому кредитору АТ «ТАКОМБАНК» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, зазначених у Реєстрі прав вимоги, який формується згідно з Додатком 1 та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 22-36).

У Реєстрі прав вимоги до Договору факторингу, підписаного сторонами та скріпленого їх печатками, за позичальником ОСОБА_1 (порядковий номер 18766) рахується заборгованість за кредитним договором № від 27.10.2021 в сумі 115670,45 гривень (а.с. 44).

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимоги згідно додатку № 2, але не раніше оплати фактором суми, зазначеної в п. 3.1 Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.3 договору факторингу).

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 171221 від 17.12.2021 підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги заборгованості та є невід'ємною частиною договору факторингу (а.с. 37, 39, 41).

На виконання вимог п. 3.1. договору факторингу, АТ «ТАСКОМБАНК» сплачено суму фінансування у розмірі 467336417,92 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру № 833437008 (а.с. 154), який було надано позивачем після ознайомлення з позицією сторони відповідача по справі, яку позивач не міг дізнатися до подачі стороною відповідача відзиву на позовну заяву, тому, вочевидь, на момент подачі позову не подав цього доказу, а подав під час розгляду справи, як контраргумент на заперечення сторони відповідача.

Судом прийнято до уваги, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, який у трактуванні процесуального законодавства визначається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому суд не може не взяти до уваги при ухвалені судового рішення наданий позивачем доказ у вигляді копії меморіального ордеру, про що у своєму клопотанні просив представник відповідача.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторона відповідача вважала, що позивач не надав належних доказів, а тому його позов не доведений, однак позивач надав всі наявні у нього документи. При цьому стороною відповідача не спростовано надані докази і вимоги про визнання цього договору недійсним, зміни або розірвання не заявлялись.

Посилання сторони відповідача на те, що позивачем не доведено направлення грошових коштів за цільовим призначенням спростовується матеріалами справи.

Суд зазначає, що надані позивачем документи на підтвердження своїх позовних вимог кореспондуються між собою, є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування,допустимими та достатніми доказами на підтвердження існування між сторонами договірних відносин та наявності заборгованості.

Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований.

Тому суд доходить висновку про те, що вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» доведено й обґрунтовано належним чином, тому наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором, яка утворилася внаслідок неналежного невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, але в сумі, зазначеній в повідомленні-вимозі про дострокове повернення кредиту від 28.04.2023.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.

Внаслідок часткового задоволення позову витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково та позовні вимоги банку задоволено на 96%, судовий збір за подачу позову в розмірі 2576,64 грн (96% від 2684 грн) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України

у х в а л и в:

1)Позов задовольнити частково.

2)Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 157219,36 гривень.

3)Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 2576,64 гривень судового збору.

4)В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 .

Суддя Стригуненко В.М.