Провадження №2/333/1340/25
08 травня 2025 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитини повноліття. Крім того просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років.
В обґрунтування позову зазначено, що 02.07.2021 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі дитина проживає із позивачем, та знаходиться на її утриманні.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
У судові засідання, призначенні на 18.02.2025 року, 21.03.2025 року та 03.05.2025 року, відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, не з`явився і не повідомив суд про причини неявки. Відзиву з приводу поданої позовної заяви від відповідача або інших клопотань до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 151.
Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що дитина проживає із позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Позивач та Відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання малолітньої дитини та дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років.
ОСОБА_3 працездатного віку, будь-які обставини, які б свідчили про неможливість відповідачем чи то за станом здоров`я, чи з інших поважних причин не надавати кошти на утримання дитини до суду не надано.
Тому з урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим позовні вимоги ОСОБА_1 в частині утримання дитини задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із звернення з відповідним позовом до суду.
Аліменти - це кошти для утримання, які закон зобов`язує платити одного з батьків неповнолітньої дитини. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Окрім того, статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу.
ОСОБА_1 не працює, доглядає за дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трьох років.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Судом встановлено, що малолітня дитина сторін, яка не досягла трирічного віку, проживає з позивачем, та між сторонами немає домовленості відносно утримання дружини, яка не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років.
Суд при визначенні розміру коштів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років приходить до висновку, що стягувані кошти мають бути виправдані дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, тому з урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливим позовні вимоги ОСОБА_1 в частині її утримання задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2
Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.
Керуючись ч.1 ст.18, ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.84,180,182-184,191 СК України, ст.ст.4,12-13,76,81,265,280,354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. в матеріалах справи відсутній, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. в матеріалах справи відсутній, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , кошти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 12.12.2024 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. в матеріалах справи відсутній, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя А.В.Михайлова