Провадження №: 2/336/1906/2025
28 травня 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Коваленка П.Л., за участі секретаря судового засідання Степливої Т.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» Морозова О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем 13.09.2023 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №216805487 з лімітом відповідності страхової компанії за шкоду заподіяну майну 160 000, 00 грн., розмір франшизи 3 200, 00 грн. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
26.09.2023 відбулась дорожньо-транспортна подія за участю забезпеченого транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Hyundai i30, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було пошкоджено. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Водій пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30, реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до позивача із повідомленням про ДТП, а власник із заявою про страхове відшкодування.
Ухвалою судді від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено час та дату судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви просила розглядати справу без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до Постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2023 у справі №333/8805/23, 26.09.2023 о 17 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Власником транспортного засобу Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Також, відповідно до Постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2024 у справі №333/8982/23, 26.09.2023 о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 в у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР №216805487.
06.11.2023 ОСОБА_2 звернувся до позивача з повідомленням №130654 про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою, ОСОБА_3 звернулась до позивача із заявою про страхове відшкодування №130654.
При розгляді справи суд застосовує норми законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» №85/96-ВР від 07.03.1996 в редакції від 06.05.2023, Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільної відповідальності наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 в редакції від 17.08.2022.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України, в редакції, яка діла на момент укладання договору).
Згідно з вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Позивачем як страховиком транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату потерпілій суми страхового відшкодування в розмірі 35 960,82 гривні.
На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують вагу та швидкість реакції.
Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб.
Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, та те, що страховик відшкодував заподіяні збитки, то до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяних відповідачем збитків в порядку регресу.
Доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку матеріали справи не містять.
За наведених обставин, позивач, в порядку регресу, має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3028,00 гривень судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 979, 993, 1166, 1191, 1194 ЦК України, суд,
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» сплачений судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.Л. Коваленко