СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1221/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судового засідання Ганнисика А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі № 759/23245/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 759/23245/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

21 та 28 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяви про залишення позовної заяви без розгляду. Заява мотивована тим, що після подачі позову йому стало відомо про ухвалення постанови Київським апеляційним судом від 04.02.2025 у справі № 759/21340/21. У зв`язку з цим позивач бажає скористатися своїм правом на обрання іншого способу захисту своїх прав, оскільки обраний ним спосіб захисту не захистить та не поновить його порушених прав відповідачами.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд, розглянувши заяву позивача, дійшов висновку про необхідність її задоволення в частині залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач, відповідно до статті 257 ЦПК України, має право подати таку заяву до початку розгляду справи по суті.

Щодо вимоги позивача про повернення судового збору, сплаченого ним до державного бюджету, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви без розгляду .

Однак, незважаючи на пряму норму закону, суд звертає увагу на обставини, що передували поданню даної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд даної цивільної справи тривав протягом тривалого часу (шість місяців), було проведено п`ять судових засідань, в яких сторони брали участь, надавали пояснення, готувалися до розгляду справи.

Позивач зазначає, що йому стало відомо про постанову Київського апеляційного суду від 04.02.2025. Проте, після 04.02.2025 було проведено ще два судових засідання, і позивач не скористався своїм правом подати заяву про залишення позову без розгляду негайно після того, як йому стало відомо про вказану постанову.

Проведення судових засідань вимагало значних часових та організаційних витрат з боку суду та учасників процесу, використання державних ресурсів.

Суд вважає, що дії позивача, який, маючи можливість оцінити перспективи позову та наявність інших способів захисту своїх прав на початкових стадіях розгляду справи, заявив про залишення позову без розгляду лише після проведення значної кількості судових засідань, свідчать про непослідовність у реалізації своїх процесуальних прав та про зловживання правом на відмову від позову з метою уникнення завершення судового розгляду.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зловживання процесуальними правами не допускається. Суд, на підставі частини 2 статті 44 ЦПК України, може вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Повернення судового збору в даному випадку, коли держава витратила значні ресурси на розгляд справи, яка в кінцевому підсумку залишається без розгляду за ініціативою позивача після численних судових засідань, суперечило б принципу ефективності судового захисту та могло б заохочувати недобросовісну поведінку учасників процесу, які використовують інститут залишення позову без розгляду як спосіб уникнути остаточного вирішення спору, вже після того, як суд та відповідачі понесли значні витрати часу та зусиль.

Таким чином, з урахуванням обставин даної справи, зокрема значної кількості проведених судових засідань та витрачених судом ресурсів, суд вважає за необхідне відмовити у поверненні судового збору, оскільки повне повернення судового збору за таких обставин не відповідало б принципам диспозитивності та змагальності, а також принципу добросовісної реалізації процесуальних прав, та не компенсувало б витрат, понесених державою на розгляд справи.

Керуючись статтями 44, 133, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити в частині залишення позову без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суду міста Києва, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Петренко