Справа № 502/796/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі - Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 37,8 кв. метра, житлова площа 20,4 кв. метра) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Померлим на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 належну йому частку в розмірі 1/2 вказаної квартири успадкувала ОСОБА_3 , проте спадщину не оформила. Відповідно після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка в цілому складається з вказаної квартири. Зазначає, що після смерті спадкодавиці належне їй майно позивачка фактично успадкував та є спадкоємцем за законом другої черги, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем на час її смерті та доглядала за неї, позаяк померла є рідною сестрою по батькові та згодом спадкодавиця була усиновлена та змінено її по батькові. Враховуючи те, що позивачка не може реалізувати свої законні права на спадкове майно та у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи відсутні та спадкоємці попередніх черг відсутні, вона не має іншої можливості захистити свої законні права та інтереси, аніж звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 .

Померлим на праві спільної часткової власності по 1/2 належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житло № НОМЕР_3 .

Спадкодадавиця ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем першої черги за законом як дружина померлого (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_4 ), успадкувала після смерті ОСОБА_4 належну йому частку квартири АДРЕСА_1 , проте належним чином спадщину не оформила, оскільки на час його смерті проживала разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідками про склад сім`ї від 08.11.2005 та від 07.11.2005, довідкою №93 від 20.01.2008, випискою з домової книги щодо реєстрації місця проживання.

Відповідно після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складалося з вищенаведеної квартири.

З акту депутата Кілійської міської ради Одеської області від 21.04.2025 вбачається, що позивач постійно з 2006 року проживав однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , вели спільне господарство.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт на все своє майно, що підтверджується копією заповіту від 28.10.2008, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 .

У поданій ОСОБА_2 заяві останній зазначив, що спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймав та проти позовних вимог не заперечує.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджено інформаційними довідками зі Спадкового реєстру.

Встановлено, що померла ОСОБА_3 є рідною сестрою позивачки по батьківській лінії, проте за життя була усиновлена ОСОБА_6 та відповідно було змінено прізвище та по батькові спадкодавиці.

Відповідно, спадкоємець визначений у заповіті спадщину не прийняв, а позивачка є спадкоємицею другої черги за законом, яка спадщину прийняла.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, є спадкоємцем другої черги за законом, спадкове майно у вигляді вищевказаної квартири належало спадкодавцеві, інших спадкоємців, які прийняли спадщину не встановлено.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ,за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно факт прийняття спадщини останньою після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 37,8 кв. метра, житлова площа 20,4 кв. метра) згідно спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В.Березніков