Справа № 183/6676/24
№ 2/183/961/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Васильченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції сторін.

27 червня 2024 року АТ «Перший український міжнародний банк» (надалі позивач, Банк, АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 (надалі відповідач, Клієнт) 26 березня 2018 року на підставі кредитного договору № 201 (надалі - Кредитний договір) видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000,00 грн., який пізніше збільшено до 39 900,00 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30 квітня 2024 року складає 66 853,13 грн., з яких: 39819,24 грн. заборгованість за кредитом; 27 033,92 грн. - заборгованість процентами.

Вказує, що умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зокрема п. 4.3.6.4, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Зазначає, що Кредитний договір укладено між сторонами 26 березня 2018 року. Однак кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 19 лютого 2023 року. Оскільки позивач звертається до суду 10 червня 2024 року строки позовної давності в даному випадку ним повністю дотримано.

В правове обґрунтування позову посилається на положення статей16,264,525,526,530,629,1048,1049,1050,1054 ЦК України, абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»,постанову Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211,Закон України «Про правовий режим воєнного стану».

12 грудня 2024 року представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на наступне.

Стверджує, що відповідач не вважає складовою кредитного договору надану позивачем Публічну пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач заперечує щодо того, що він був ознайомлений з Публічною пропозицією ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданою в якості додатків до позову, яка, як вказано у Заяві, розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pump.ua. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» не містить підпису відповідача, тому її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеною між сторонами 26 березня 2018 року шляхом заповнення Заяви, також матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач, ознайомився та погодився з ним, підписуючи Заяву від 26.03.2018 року, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили відповідні умови.

Вважає, що позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 26.03.2019 року. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Також вважає, що підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту не містить конкретних умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту. Вважає, що позивачем не надано жодного належного доказу, також не надано належно обґрунтованого розрахунку заборгованості.

У відповіді на відзив представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» посилався на обставини, викладені в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог. Заява на приєднання до договору є невід`ємною частиною договору, відповідач своїм підписом підтвердив згоду та розуміння з умовами ДКБО, про що зазначив в заявах. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору. У паспорті споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, розмір реальної процентної ставки та іншими умовами, який був підписаний відповідачем.

Відповідач підписавши Заяву, підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування с (надалі-ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pump.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг. Протягом дії договору відповідач користувався кредитними коштами неодноразово здійснював операції покупки через РОS-термінал, отримував готівкові кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.

Вважає відзив відповідача безпідставним та необґрунтованим. Відповідь на відзив викладена з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання.

Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 72).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав відзив, заперечення та обставини, вказані у них, просив їх задовольнити.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 1, 2 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом установлено, що 26 березня 2018 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 (надалі відповідач, Клієнт) підписано заяву № 201 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб АТ «Перший український міжнародний банк» (а.с.8).

Підписанням Заяви відповідач беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), розміщену на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані Клієнту в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням Заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

Також, згідно з підписаною заявою відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок (вказаний в заяві) у гривнях та надати Кредитну картку: № Кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) № НОМЕР_1 . Тип персоніфікованої Кредитної картки; просив Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією Заявою, Кредитний ліміт у сумі 1000,00 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії Кредитного ліміту, процентна ставка за користування Кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки. Підписанням Заяви підтвердив, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватися. Спосіб отримання щомісячної виписки по рахунку: у відділенні.

Реальна річна процентна ставка складає 59,26 %. Підписанням цієї Заяви відповідач надав, крім викладених в ДКБО, наступні підтвердження та запевнення, що:

1. ця Заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія Договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, Договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком, припиняються на підставі ст. 604 Цивільного кодексу України;

2. ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний; всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення;

3. отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»;

4. йому відомо, що укладання Договору страхування зі Страховиком не є обов`язковою умовою отримання кредиту в Банку, таку послугу було обрано ним за власного ініціативою з числа послуг, що пропонуються Банком, і відносини за Договором страхування, після його укладення, виникають виключно між Страхувальником та Страховиком.

Також, 26 березня 2018 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого: підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування; підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (а.с.9).

Також, Паспорт споживчого кредиту містить застереження, згідно з якими наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.

Із Заяви та Паспорту та виписок з особового рахунку відповідача вбачається, що позивач надав відповідачеві кредит у сумі 1000,00 грн. шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку відповідача з дня прийняття рішення Банком строком на 12 місяців, з продовженням кожного разу у разі відсутності заперечень Сторін, зі сплатою процентів в розмірі 49,00 % річних (реальна річна процентна ставка 59,26 %) на загальні споживчі цілі.

Зокрема, з виписок з особового рахунку відповідача за період з листопада 2018 року по 30 серпня 2022 року убачається, що відповідач користувався кредитними коштами, в тому числі, здійснюючи оплату вартості товарів, отримуючи готівкові грошові кошти, переказуючи їх на інший рахунок, останнього разу операція здійснена 30.07.2022 року. Відповідач здійснював погашення основної заборгованості, відсотків шляхом переказу грошових коштів. Також вбачається, що Банком нараховувалися відповідачу відсотки за користування кредитом, в тому числі і після 30 серпня 2022 року (а.с.31-59).

З довідки про збільшення кредитного ліміту, наданого позивачем вбачається, що по договору № 201 від 26 березня 2018 року боржнику ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн. за ставкою 49,00 %, Кредитний ліміт в подальшому збільшувався до 39900,00 грн., також збільшувалася процентна ставка за користування кредитом (а.с.115).

Розглядаючи посилання відповідача про недостовірність та недопустимість доказів, поданих позивачем до позовної заяви, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2, 11 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

За ч. 1, 2, 5 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З огляду на те, що надані суду копії доказів мають електронну форму їх складання та подані суду в електронній формі з засвідченням їх підписом особою, яка має право представляти інтереси позивача, з огляду на наявність повноважень представника позивача на засвідчення та підписання доказів від імені Банку, та враховуючи форму та змісту доказів у їх взаємозв`язку, особливості створення, суд не вбачає підстав для висновку про їх недостовірність та недопустимість, внаслідок чого відхиляє посилання відповідача.

Вирішуючи позов, суд виходить з таких норм законодавства.

Згідно зі ст.629 та ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч. 1ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, у відзиві та запереченнях відповідач визнав факт отримання кредиту, не заперечував збільшення кредитного ліміту, а також користування кредитними коштами до 24 лютого 2022 року включно.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що ним не приймалися умови сплати процентів за кредитним договором, через те, що ДКБО він не підписував, тому як сама заява на отримання кредиту від 26 березня 2018 року, про підписання якої відповідач не заперечує, містить умови щодо надання кредиту та сплати процентів (59,26% річних).

У суду, з урахуванням наданих позивачем виписки з особового рахунку, розрахунку суми заборгованості, наданого розрахунку заборгованості відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин. Стороною відповідача іншого розрахунку суду не надано. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитним договором також суду не надано.

Внаслідок цього позов у цій частині, з урахуванням положень законодавства, які регулюють відносини кредиту (позики), сплати процентів за користування кредитом наведені судом підлягає задоволенню.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Щодо інших посилань сторони відповідача у своїй запереченнях проти позову, суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами, суд приходить до висновку про те, що вони не впливають на вирішення означеного спору.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.12,13,76-82,89,141,223,263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість відповідача станом на 30 квітня 2024 року у розмірі 66 853гривень 13 копійок (шістдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят три гривні 13 копійок), з яких: 39819,24 грн. заборгованість за кредитом; 27 033,92 грн. - заборгованість процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок (дві тисячі чотириста двадцять дві 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Сорока О.В.