КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/436/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Справа № 760/15128/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського, 4-В», на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Зуєвич Л.Л.,

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Державна інспекція архітектури та містобудування України, Департамент з питань державного Архітектурно-будівельного контролю міста Києва, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського, 4-В», ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У жовтні 2022 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , треті особи: Державна інспекція архітектури та містобудування України, Департамент з питань державного Архітектурно-будівельного контролю міста Києва, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського, 4-В» про зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що відповідач без згоди власників квартир багатоквартирного будинку здійснила самовільне встановлення балконної плити в квартирі АДРЕСА_1 ; приєднання до квартири частини загального коридору, який на праві спільної сумісної власності належить власникам квартир будинку; прибудову приміщень за рахунок виносного балкону в квартирі.

Власником квартири АДРЕСА_1 було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) від 08.04.2020 року № 073/09/01-К-0804/6 на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 . Вказане повідомлення було скасовано наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 12.05.2020 року № 109, проте будівельні роботи були виконані.

25.11.2020 року за вих. № 43-20 ОСББ «Червонозоряний, 4-В» звернулось до власника квартири АДРЕСА_1 з вимогою надати дозвільні документи на вказані будівельні роботи, проте відповідь та документи на вимогу-попередження не надані.

04.11.2021 року співвласник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_6 звернувся до судового експерта Контимирової В. В. для проведення будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до висновку від 29.11.2021 року № 42/11 за результатами проведення експертизи експертом зроблено такі висновки:

- прибудова приміщень за рахунок виносного балкону в квартирі АДРЕСА_1 суперечить вимогам нормативно-правових актів у частині недотримання п. 1.4.4 наказу від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій»;

- прибудова приміщень за рахунок самовільного встановлення балконної плити в квартирі АДРЕСА_1 суперечить вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, в частині зміни техніко-економічних показників будинку, недотримання вимог ДСТУ 8855:2019;

- приєднання до квартири АДРЕСА_1 частини загального коридору не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, вбачається порушення вимог ч. 2 ст. 382 ЦК України в частині права володіння, користування та доступу до «приміщень загального користування» (у тому числі допоміжні) на правах сумісної-часткової власності всіх мешканців будинку, п. 5.16 ДБН. В.2.2-15:2019, що вимагає, відповідно п. 1.4.6. наказу від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», зобов`язати власника, що припустив самовільне переобладнання або перепланування за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

10.02.2022 року власник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , власник квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_7 , співвласник квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_6 звернулись до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва та Державної інспекції архітектури та містобудування України із заявою про проведення позапланової перевірки дотримання норм чинного законодавства у сфері містобудування та нормативних документів, в якій просили провести позапланову перевірку об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Державна інспекція архітектури та містобудування України у відповідь на заяву листом від 04.05.2022 року № 3427/02/13-22 повідомила, що протягом дії воєнного стану правових підстав для здійснення заходів державного нагляду (контролю) не вбачається.

Посилаючись на те, що самочинно збудовані виносний балкон та бетонна плита несуть загрозу життю мешканців будинку та інших осіб, а захоплена частина коридору та площ будинку порушує право спільної сумісної власності позивачів, останні як співвласники відповідного будинку звернулися до суду з позовом у цій справі для захисту порушених прав.

При цьому згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 загальна площа - 160,8 кв. м, житлова площа - 51,5 кв. м, кількість житлових кімнат - 3. Квартира АДРЕСА_1 виникла з квартири АДРЕСА_1 за рахунок незаконно добудованого балкону та частини загального коридору. Згідно з технічним паспортом на будинок квартирного типу від 12.02.2010 року, проспекті АДРЕСА_7 , за замовленням ОСББ «Червонозоряний, 4-В», експлікація досліджуваної квартири АДРЕСА_1 (квартира АДРЕСА_1 до перепланування) становить: передпокій 29,1; підсобна 2,5; підсобна 14,5; кухня 35,2; житлова 68,1, санвузол 4,1; всього по частині квартирі АДРЕСА_1 : загальна площа - 153,5 кв. м; житлова площа - 68,1 кв. м; допоміжна площа - 85,4 кв. м.

Із урахуванням наведених обставин, позивачі просили суд:

- зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за свій рахунок здійснити перебудову зазначеної квартири шляхом її повернення до попереднього стану, який існував до її незаконного перепланування/реконструкції та відповідає технічному паспорту на будинок квартирного типу зокрема:

- здійснити демонтаж прибудованих приміщень - виносного балкону в квартирі;

- здійснити демонтаж прибудованих приміщень за рахунок самовільно встановленої балконної плити та демонтаж самої балконної плити в квартирі;

- усунути перешкоди у здійсненні мешканцями будинку права користування та володіння спільним сумісним майном - приміщенням загального користування, а саме: повернути у вільне та загальне користування мешканцям будинку частину загального коридору на 25-му поверсі житлового будинку, що став частиною квартири АДРЕСА_1 після її незаконного перепланування/реконструкції, характеристики якого мають відповідати технічному паспорту на будинок квартирного типу;

- здійснити перебудову/відновити фасад, несучо-огороджувальні конструкції та інженерні комунікації будинку, що зазнали змін внаслідок незаконного перепланування/реконструкції квартири АДРЕСА_1 на 25-му поверсі зазначеного будинку до попереднього стану, який існував до вказаних незаконних змін та відповідає технічному паспорту на будинок квартирного типу;

- стягнути з відповідача на користь позивачів витрати на правову допомогу.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов`язано власника квартири АДРЕСА_1 , - ОСОБА_1 за свій рахунок здійснити перебудову квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування/реконструкції та відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленого станом на 09.08.2019 року, а саме:

- здійснити демонтаж прибудованих приміщень - виносного балкону в квартирі;

- здійснити демонтаж самовільно встановленої балконної плити в квартирі;

- усунути перешкоди у здійсненні мешканцями будинку права користування та володіння спільним сумісним майном, приміщенням загального користування - частиною загального коридору на 25-му поверсі житлового будинку, що став частиною квартири АДРЕСА_1 після її незаконного перепланування/реконструкції.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05.10.2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказує, що судом першої інстанції не встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи, яка не проводилась.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення власником спірної квартири дій щодо перенесення вхідних дверей шляхом захоплення місця загального користування - частини загального коридору на 25-му поверсі, влаштування виносного балкону, встановлення балконної плити шляхом втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку.

Крім того, матеріали справи не містять доказів порушення права власності позивачів, у зв`язку з проведенням реконструкції спірної квартири, а будь-які посилання щодо негативних обставин, які можуть виникнути в майбутньому та заподіяти їм певну шкоду (здоров`ю чи майну), є необґрунтовані, мають характер припущення можливого порушення права в майбутньому, тому не можуть бути прийняті до уваги судом.

Суд першої інстанції прийняв як доказ висновки будівельно технічної експертизи від 29.11.2021 року № 42/11, проведеної на замовлення співвласника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_6 , який не є учасником цієї справи. Наданий позивачами до суду висновок експерта не відповідає основним принципам незалежності щодо можливості присутності учасників процесу під час проведення огляду об`єктів дослідження, як це вимагає ст. 4 Закону України «Про судову експертизу». Дії експерта проводились поза судовим процесом за замовленням фізичної особи, що не була і не є учасником судового процесу. Експерт не міг дослідити проведені будівельні роботи у квартирі АДРЕСА_1 , виконати в ній заміри, оскільки не був присутній у квартирі, про що зазначено в висновку.

Стверджує, що суд першої інстанції всупереч вимог закону вийшов за межі позовних вимог, зобов`язавши власника квартири ОСОБА_1 за свій рахунок здійснити перебудову квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування/реконструкції та відповідає технічному паспорту на квартиру виготовленого станом на 09.08.2019 року, тоді як позивачі просили повернути до стану, який відповідає технічному паспорту на квартиру від 12.02.2010 року.

У березні 2024 року ОСББ «Червонозоряний, 4-В» подало до суду заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Стойчев Р.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Вказує, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, прийнятим в результаті всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач не заперечувала виконання будівельних робіт, в той же час не надала суду жодних дозвільних документів на виконання вказаних будівельних робіт. Вказані будівельні роботи були виконані самовільно, шляхом втручання в несучі, огороджувальні та несучо- огороджувальні конструкції будинку, зі зміною фасадної архітектури будинку в цілому, без згоди всіх власників квартир у багатоквартирному будинку. На реконструкцію об`єкта в багатоквартирному будинку, а саме: облаштування передпокою за рахунок приміщення загального користування, потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку. Звернення, надане відповідачем, підписане не 55 співвласниками, як стверджує відповідач, а фактично 39 співвласниками.

Посилання відповідача на те, що необхідність в реконструкції квартири АДРЕСА_1 була пов`язана із затіканням у квартирах АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , є обманом, оскільки результатом такої реконструкції було не усунення протікання, а збільшення площі квартири, прибудова квартири за рахунок балкону, встановлення балконної плити, перенесення капітальних стін.

Доводи відповідача щодо недопустимості висновку судової експертизи, не відповідають дійсності. Позивачі надали до суду висновок, замовлений іншою особою в порядку, визначеному Законом України «Про судову експертизу». Відповідач в судовому засіданні не заявляла клопотання про допит експерта, а також відмовилась в судовому засіданні від призначення додаткової/повторної судової експертизи, не заявляла відводів експерту, підстав відводів не наводила.

З приводу належного відповідача у справі, зазначає, що на момент подання позовної заяви і розгляду справи в суді першої інстанції власником квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_1 , вона є належним відповідачем у даній справі, і лише власник вказаного житла може повернути його стан у відповідність до технічного паспорту будинку.

Відповідачем надано до суду «проектну документацію на реконструкцію», в якій вказуються вузли, осі будинку та інше, при цьому відповідач стверджує, що технічний паспорт та документація на будинок відсутня.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 підтримала доводи апеляційної скарги, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову задоволенні позову, наголошуючи на тому, що без проведення судової будівельно-технічної експертизи об`єктивне вирішення даного спору не є можливим.

Представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_9 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Представники третіх осіб ОСОБА_5 - ОСОБА_10 ( в судовому засіданні 26.03.2025 року), ОСББ «Проспект Валерія Лобановського, 4-В» - Мельниченко С.О. ( в судовому засіданні 26.06.2024 року) підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, третіх осіб, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було дотримано вимог житлового та містобудівного законодавства, а також інтересів співвласників багатоквартирного будинку, відповідач не отримувала дозволу на проведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку, тому існують підстави для зобов`язання відповідача здійснити перебудову спірної квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування/реконструкції та відповідає технічному паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 09.08.2019 року.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам, зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 19.11.2021 року (а. с. 23 т. 1).

Позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 11.06.2015 року серії НОМЕР_1 (а. с. 24 т. 1).

Позивач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_12 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 165343042 (а. с. 25, 26 т. 1).

30 липня 2019 року між ОСОБА_11 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець передав у власність покупцю квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 410,10 кв. м, з яких житлова площа 166,00 кв. м, яка складається з п`яти кімнат (а. с. 5 т. 2).

Відповідно до пункту 5.6 вказаного договору купівлі-продажу, до відома продавця доведено зміст заяви дружини покупця, ОСОБА_1 , про згоду на купівлю квартири, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Янцовою І.В., 30 липня 2019 року за реєстровим № 627.

30.07.2019 року приватним нотаріусом КМНО Янцовою І.В. зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 410,10 кв. м, житловою площею 166,00 кв. м (а. с. 47, т. 2).

15.08.2019 року ОСОБА_5 подав приватному нотаріусу КМНО Янцовій І.В. заяву, в якій просив у встановленому законом порядку здійснити державну реєстрацію поділу квартири АДРЕСА_1 на три окремих об`єкти нерухомого майна (квартири), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 153,3 кв. м., квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 107,8 кв. м, які утворилися внаслідок поділу квартири АДРЕСА_1 та зареєструвати право власності на новоутворені квартири на його ім`я (а. с. 8, т. 2).

22.08.2019 року приватним нотаріусом КМНО Янцовою І.В. зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 158,1 кв. м, житловою площею 49,7 кв. м (а. с. 17, 18 т. 2).

08.04.2020 року замовником ОСОБА_5 подано до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), № 073/09/01-К-0804/6 на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 (а. с. 42-45 т. 1).

Наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.05.2020 року № 109 скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » від 14.04.2020 року № КВ 19, замовник - ОСОБА_5 (а. с. 79 т. 2).

28.10.2020 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за № 073/09/01-В-2810/16, за змістом якої: інформація про об`єкт - реконструкція квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_14 шляхом поділу на вісім окремих квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 та АДРЕСА_14 ; дата початку будівництва - 08.02.2016 року; дата закінчення будівництва - 11.04.2020 року (а. с. 169-174 т. 3).

У вимозі-попередженні від 25.11.2020 року № 43-20 ОСББ «Червонозоряний, 4-В» повідомило ОСОБА_5 про те, що в лютому-квітні 2020 року останній як власник квартири АДРЕСА_1 на 25 поверсі будинку в порушення норм чинного законодавства та нормативних документів, без наявних дозвільних документів, проекту та відповідних будівельних експертиз на реконструкцію будинку, без погодження з ОСББ «Червонозоряний, 4-В», яке є утримувачем будинку АДРЕСА_7 , почали та здійснили незаконне перепланування та реконструкцію квартири, а саме бетонування отворів в залізобетонних перекриттях, прибудову приміщень, балконів та лоджій, чим грубо порушили норми ДБН Б.2 2-15:2019 «Житлові будинки. Основні Положення». У зв`язку з наведеним, правління ОСББ «Червонозоряний, 4-В» просило ОСОБА_12 надати копії всіх відповідних документів на проведення вказаних робіт у квартирі, а також вимагало привести самовільно змінену фасадну частину будинку до початкового вигляду (а. с. 35, 36 т. 1).

03.12.2020 року приватним нотаріусом КМНО Забавською Н.В. внесено зміни до запису № 32933381 про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, зокрема, в частині опису об`єкта: загальна площа (кв. м): 160,8, житлова площа (кв. м): 51,5, кількість житлових кімнат: 3 (а. с. 126, 127 т. 2).

28 грудня 2020 року між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарована) укладено договір дарування квартири, за умовами якого дарувальник подарував, а обдарований прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 160,8 кв. м, жилою площею 51,5 кв. м. (а. с. 29 т. 2).

28.12.2020 року приватним нотаріусом КМНО Федоренко О.Б. зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 160,8 кв. м, житловою площею 51,5 кв. м (а. с. 40, 41 т. 2).

Згідно з відповіддю від 31.08.2021 року № 42 на звернення ОСОБА_1 за вих. № 42 до ОСББ «Проспект Валерія Лобановського 4-в» звернувся власник квартири АДРЕСА_1 а щодо погодження закінчених будівельних робіт на терасі квартири, щодо усунення затікань та аварійного стану периметру тераси; ОСББ зазначило, що враховуючи всі деталі, надану документацію та погодження від сусідів з нижніх квартир, облаштування тераси-балкону не здійснене на земельній ділянці, не є прибудинковою територією, якою користуються власники квартир багатоквартирного житлового будинку та не порушується право власності співвласників будинку; всі без виключення інженерні системи будинку та поверху не змінені та не проводилися, про що свідчать акт-огляду об`єкту співробітниками ОСББ; вся квадратура та планування відображені у техпаспорті на квартиру, а відповідно ОСББ в повній мірі отримує оплату за утримання; відомості про проведені роботи внесені у декларацію, яка є в базі ДАБІ та відповідає реальним обмірам придбаного приміщення; ніяких відшкодувань від власника квартири АДРЕСА_1 не потребувало ні для «УСК-сервіс», ні для ОСББ; всі роботи проведені за власний кошт власника житла (а. с. 125 т. 2).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07.12.2021 року № 42/11, проведену судовим експертом Контимировою В. В., зроблено такі висновки:

- прибудова приміщень за рахунок виносного балкону в квартирі АДРЕСА_1 на АДРЕСА_15 суперечить вимогам нормативно-правових актів, в частині недотримання п. 1.4.4 від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій»;

- прибудова приміщень за рахунок самовільного встановлення балконної плити в квартирі АДРЕСА_1 на АДРЕСА_15 , суперечить вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, в частині зміни техніко-економічних показників будинку, недотримання вимог ст. 31, ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466;

- приєднання до квартири частини загального коридору в квартирі АДРЕСА_1 на АДРЕСА_15 , не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, вбачається порушення вимог п. 2 ст. 382 ЦК України в частині права володіння, користування та доступу до «приміщень загального користування» (у тому числі допоміжні) на правах сумісної-часткової власності всіх мешканців будинку, п. 5.16 ДБН. В.2.2-15:2019, що тягне, відповідно п. 1.4.6. Наказу від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», зобов`язати власника, що припустив самовільне переобладнання або перепланування за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану (а. с. 51-83 т. 1).

Згідно з відповіддю Державної інспекції архітектури та містобудування України від 04.05.2022 року на звернення від 14.02.2022 року стосовно дотримання норм діючого законодавства у сфері містобудування та нормативних документів на реконструкцію будинку за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», таким чином, протягом дії воєнного стану правових підстав для здійснення заходів державного нагляду (контролю) не вбачається (а. с. 91-95 т. 1).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (ч. 2 ст. 383 ЦК України).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

У ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм (п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

У ч. 1 ст. 177 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

У ст. 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, визначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила № 76), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Пункт 1.4.4 Правил № 76 передбачає, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з пунктом 1.4.5 Правил № 76 для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Водночас згідно з пунктом 1.4.6 Правил № 76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

У пункті 1.4.3 Правил № 76 передбачено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Відповідно до п.п. 2 пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 до самочинного будівництва не належать: у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов`язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, засклення балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; перестановка в межах призначених приміщень, обладнання.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку, що переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), яке передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будинку, допускається за наявності відповідного на це дозволу.

Відповідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Згідно з вимогами п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління.

За приписами ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

При цьому, за положеннями ч. 7 зазначеної норми виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У ст. 189 ЖК України передбачено, що особи, винні у порушенні правил користування приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових клітин, ліфтів, під`їздів, прибудинкової території несуть кримінальну, адміністративну та іншу відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно з п. 1.4.6 Правил № 76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (пункти 46-47)), державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України засвідчує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (постанови від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункти 6.31-6.33) та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц) (пункти 53-56)).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (пункти 74-76), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 березня 2024 року у справі № 757/5846/23-ц, за змістом принципу спільності здійснення права спільної сумісної власності на спільне майно у багатоквартирному будинку будь-які перепланування, переобладнання, реконструкції житлових і нежитлових приміщень у ньому з використанням спільного майна, зокрема несучих, огороджувальних і несуче-огороджувальних конструкцій будинку, можна проводити тільки за згодою всіх співвласників і за умови, що зазначені зміни не порушуватимуть права власників цих приміщень.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , від 09.08.2019 року, якому мала відповідати вказана квартира станом на момент первісної реєстрації права власності за ОСОБА_5 22.08.2019 року, квартира складається із кухні-їдальні, пральної, коридору, двох санвузлів, трьох спальнь, тераси. Загальна площа квартири складає 158,1 кв. м, житлова площа - 49,7 кв. м.

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , від 16.04.2020 року квартира складається з передпокою, кухні-їдальні, пральної, коридору, двох санвузлів, трьох спальнь, кабінету, тераси. Загальна площа квартири складає 160,8 кв. м, житлова площа - 51,5 кв. м.

Із технічного паспорта від 16.04.2020 року вбачається, що спірна квартира має в зоні тераси навісну бетонну плиту, яка з`єднує кутові сторони тераси; включила до свого складу частину приміщень загального користування - коридор, а також має прибудову на фасаді будинку за рахунок площі тераси, а саме збільшення площі спальні з 13,1 кв. м до 16,2 кв. м.

Тобто, згідно з технічним паспортом від 16.04.2020 року площа квартири збільшилася.

При цьому встановлення балконної плити та виносного балкону до спірної квартири здійснено із втручанням у несучі конструктивні елементи житлового будинку.

Оскільки внаслідок проведених власником спірної квартири будівельних робіт відбулась зміна кількості приміщень квартири АДРЕСА_1 , зокрема створені приміщення, які прилягають до зовнішніх стін будинку, а також збільшена площа цієї квартири, то власник квартири здійснив саме реконструкцію квартири шляхом прибудови.

Суд критично оцінює довідку від 19.11.2020 року, видану ФОП ОСОБА_13 (а.с. 23 т. 2), в якій зазначається, що «зміни відбулися внаслідок уточнення лінійних розмірів функціонального призначення приміщень та виправлення арифметичної помилки підрахунку площ допущеної при попередній технічній інвентаризації у технічному паспорті та висновку про можливість поділу від 09.08.2019; роботи з перепланування чи реконструкції в квартирі не проводились», оскільки обставини щодо перепланування та реконструкції квартири підтверджуються матеріалами справи, й сама відповідач у справі факту проведення вищевказаних робіт у квартирі ( встановлення навісної бетонної плити, зміну конфігурації та збільшення площі спальні за рахунок площі тераси (балкону)) не заперечувала.

Таким чином, із наявної у матеріалах справи технічної документації та фотознімків будинку АДРЕСА_7 вбачається, що зміна фасадної стіни будинку, що відбулась внаслідок реконструкції квартири АДРЕСА_1 , є очевидною, оскільки конфігурація фасадної стіни багатоквартирного будинку, внаслідок встановлення додаткової бетонної плити та приєднання частини балкону до спальні у квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим її площа збільшилась з 13,1 кв. м до 16,2 кв. м., суттєво відрізняється від фасадної стіни в іншій частині будинку, де таких змін проведено не було.

Посилання відповідача на те, що здійснення перебудови квартири здійснювала не вона, а попередній власник квартири - ОСОБА_5 , не впливає на вирішення спору по суті, оскільки попереднім власником квартири є чоловік відповідача, згоду на придбання квартири якому ОСОБА_1 надавала 30.07.2019 року, та який подарував спірну квартиру відповідачу.

Судом встановлено, що наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 12.05.2020 року № 109 право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення від 08.04.2020 року про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » від 14.04.2020 року № КВ 19, замовник - ОСОБА_5 , скасовано.

Таким чином, під час ведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку були відсутні необхідні дозволи для початку підготовчих та будівельних робіт по зведенню спірних конструкцій.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що встановлення балконної плити та виносного балкону до квартири АДРЕСА_1 на АДРЕСА_15 здійснено із втручанням у несучі конструктивні елементи житлового будинку, що є порушенням законодавства, враховуючи відсутність відповідного на це дозволу.

Згідно з вимогами пунктів 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління.

Зазначеним пунктом визначено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна мати системний характер, єдиний для всього будинку.

Отже, добудова балконів до квартир житлового будинку можлива тільки у складі проектних рішень реконструкції його фасаду в цілому, які повинні не порушувати зовнішній архітектурний вигляд будівлі.

Позивачі та інші власники квартир у будинку АДРЕСА_7 є співвласниками міжповерхових перекриттів, несуче-огороджувальної стіни, а тому дії з реконструкції, а саме встановлення балконної плити та виносного балкону до квартири АДРЕСА_1 , шляхом втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку порушують права та законні інтереси позивачів як співвласників будинку АДРЕСА_7 .

Крім того, матеріали справи не місять доказів, які б підтверджували, що всі співвласники місць загального користування будинку, зокрема, позивачі надавали свою згоду на здійснення власником квартири АДРЕСА_1 дій щодо перенесення вхідних дверей до квартири шляхом захоплення місця загального користування - частини загального коридору на 25-му поверсі, влаштування виносного балкону, встановлення балконної плити шляхом втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив, що власник квартири АДРЕСА_1 без отримання необхідних дозвільних документів, а також згоди інших співвласників будинку здійснив такі будівельні роботи:

- самовільне встановлення бетонної плити на терасі, яка з`єднує дві різні кутові сторони тераси і знаходиться на фасадній частині будинку на 25-му поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 ;

- самовільне без погодження з іншими співвласниками будинку приєднання до квартири частини загального коридору (згідно з технічного паспорту від 16.04.2020 року таке приміщення є «передпокій»), який належить співвласникам будинку;

- самовільне здійснення прибудови приміщень (збільшено площу спальні з 13,1 кв. м до 16,2 кв. м за рахунок забудови балкону).

Відповідно до вимог процесуального закону відповідач зобов`язаний спростувати належними та допустимими доказами доводи позивача. Належних та допустимих доказів безпечності здійснених власником квартири АДРЕСА_1 робіт, незадіяння несучих конструкцій будинку, непогіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, непорушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, необмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, матеріали справи не містять.

Оцінивши всі зібрані докази у матеріалах справи, враховуючи порушення відповідачем вимог житлового та містобудівного законодавства, а також інтересів співвласників багатоквартирного будинку, відсутність дозволу на проведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перебудову квартири АДРЕСА_1 шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування/реконструкції та відповідає технічному паспорту на квартиру АДРЕСА_1 виготовленого станом на 09.08.2019 року, а саме: здійснити демонтаж прибудованих приміщень - виносного балкону в квартирі АДРЕСА_1 ; здійснити демонтаж самовільно встановленої балконної плити в квартирі АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди у здійсненні мешканцями будинку права користування та володіння спільним сумісним майном, приміщенням загального користування - частиною загального коридору на 25-му поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , що став частиною квартири АДРЕСА_1 після її незаконного перепланування/реконструкції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв як доказ висновок будівельно технічної експертизи від 29.11.2021 року № 42/11, проведеної на замовлення співвласника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_6 , який не є учасником цієї справи, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначений висновок стосується безпосередньо предмета спору в даній справі, у ньому використані фотознімки зовнішнього вигляду спірної квартири АДРЕСА_1 під час реконструкції та після реконструкції, технічна документація на багатоквартирний будинок АДРЕСА_7 , достовірність яких відповідачем не спростована. У висновку експерта зазначено, що він підготовлений для подання до суду та експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги про те, що експерт не міг дослідити проведені будівельні роботи у квартири АДРЕСА_1 , виконати в ній заміри, оскільки не був присутній у квартирі, про що зазначено у висновку, проте зазначає, що вказані у висновку обставини (прибудова приміщень за рахунок виносного балкону; прибудова приміщень за рахунок самовільного встановлення балконної плити; приєднання до квартири частини загального коридору) були встановлені під час розгляду цієї справи також на підставі наявної у матеріалах справи технічної документації ( технічних паспортів), яка у достатньому обсязі надає змогу встановити зазначені обставини. При цьому відповідач не заперечувала факту облаштування на фасаді будинку бетонної плити, що виступає за фасад будинку.

З огляду на викладене, суд враховує як доказ висновок експерта в тій частині, що такі дії власника спірної квартири щодо проведення реконструкції, внаслідок якої було змінено геометричні форми багатоквартирного будинку та його зовнішній фасад, порушують вимоги чинного законодавства України, в тому числі державні будівельні норми.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів порушення права власності позивачів проведенням реконструкції квартири, що належить відповідачу, є необґрунтованими, оскільки встановлено, що власником спірної квартири було незаконно без погодження із усіма співвласниками багатоквартирного будинку зайнято частину місць загального користування будинку, які на праві спільної сумісної власності належать усім власникам квартир, а саме частину загального коридору на 25 поверсі будинку, а також влаштовано прибудову за рахунок балкону, встановлено балкону плиту шляхом втручання в несучі конструкції будинку , чим змінено фасадну стіну будинку, що не передбачено будь-яким проектом чи архітектурним рішенням.

Верховний Суду у постанові від 08.06.2022 року у справі № 761/6800/16 зазначив, що стіна як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, на будівництво лоджії/балкону на несуче-огороджувальній стіні потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції всупереч вимогам закону вийшов за межі позовних вимог, зобов`язавши власника квартири ОСОБА_1 за свій рахунок здійснити перебудову квартири шляхом її повернення до стану, який існував до її незаконного перепланування/реконструкції та відповідає технічному паспорту на квартиру виготовленого станом на 09.08.2019 року, тоді як позивачі просили повернути до стану, який відповідає технічному паспорту на квартиру від 12.02.2010 року.

Способи захисту цивільних прав та інтересів, за загальним правилом, визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (див. постанову Верховного Суду від 21.10.2021 року у справі № 137/731/17).

Судом встановлено, що параметри квартири АДРЕСА_1 у її первинно створеному стані були зафіксовані саме в технічному паспорті, виготовленому станом на 09.08.2019 року, після поділу власником квартири АДРЕСА_1 на кілька квартир. Натомість у технічному паспорті на будинок квартирного типу від 12.02.2010 року, АДРЕСА_7 , квартири АДРЕСА_1 ще не існувало, оскільки її створено за рахунок поділу квартири АДРЕСА_1 на декілька квартир значно пізніше.

За таких обставин суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги у спосіб, визначений позивачами, - відновлення становища, яке існувало до порушення, тоді як встановивши, що позивачі помилково послалися на технічний паспорт від 12.02.2010 року, а не на технічний паспорт від 09.08.2019 року, зазначив у резолютивній частині рішення правильну редакцію технічного паспорту, що не свідчить про вихід судом за межі позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 наголошувала на тому, що належним доказом у даній справі, який мав підтвердити чи спростувати факт самовільного перепланування та реконструкції належної відповідачу квартири, що призвело ( чи не призвело) до порушення прав позивачів, мав би бути висновок судової будівельно-технічної експертизи, про проведення якої в суді апеляційної інстанції заявила представник відповідача.

Відповідно до частин 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд,зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц зазначено,, що «тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні. …. Верховний Суд вважає за необхідне зазначити про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів».

Враховуючи вимоги зазначених процесуальних норм та висновки Верховного Суду щодо їх застосування, апеляційним судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, оскільки як вбачається з протоколу судового засідання Солом`янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2023 року, судом першої інстанції було роз`яснено представнику відповідача право заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, однак представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_14 зазначив, що відповідачем вирішено не заявляти клопотання про проведення експертизи ( а.с. 148, т. 3).

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються висновками суду, викладеними в його рішенні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Валерія Лобановського, 4-В», - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.