Номер провадження: 22-ц/813/1543/25
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду із вказаним позовом, який мотивувало тим, що 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та було змінено повне та скорочене найменування позивача з публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (скорочена назва АТ КБ «ПриватБанк»).

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25 липня 2019 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів" додаються до позовної заяви. Проте відповідач зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 22 лютого 2023 року має заборгованість 502 437,49 грн, з яких: 428453,08 грн - заборгованість за кредитом; 73984,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Тому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 25 липня 2019 року у розмірі 502 437,49 грн, з яких: 428453,08 грн - заборгованість за кредитом; 73984,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 25 липня 2019 року у розмірі 502 437,49 грн. Вирішено судові витрати.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору та ст. 1050 ЦК України та доведені належними та допустимими доказами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення суду без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки в оскаржуваному рішенні та взагалі не врахував в матеріалах справи подані клопотання відповідача про розгляд справи в загальному порядку, з викликом сторін, оскільки ОСОБА_1 не погоджується з зазначеним у розрахунку розміром заборгованості.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження, без належного виклику та повідомлення, не врахував позицію відповідача, що сума стягнення півмільйона гривень є значною для відповідача, тому справу слід розглядати в загальному порядку, суд не надав оцінки клопотанню відповідача про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи; суд не здійснив належним чином повідомлення відповідача про дату й час судового розгляду, а доводи суду, що він отримував смс-повідомлення є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Відповідач не погоджується з нарахованою сумую заборгованості, оскільки згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.07.2019, відповідач погашав кредитну заборгованість та вносив суми на рахунок на погашення заборгованості, тому не погоджується з сумами, про які зазначає банк.

Крім того, відповідач наголошує на необхідності урахування сум, які списувалися банком як комісія за обслуговування карти у загальному розмірі більше 300000 грн.

Суд першої інстанції помилково поклав в основу оскаржуваного судового рішення наявність паспорту споживчого кредиту, підписаного після укладення кредитної угоди між сторонами.

Матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ознайомився і погодився саме тим витягом із Умов та Правил, який розміщений на офіційному вебсайті банка та на який посилається позивач у позові, а також те, що витяги із Тарифів й Умов та Правил, які можуть вважатися належними доказами; банк не зазначив перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахункове-касове обслуговування), відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Поза увагою суду залишилось, що в анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату процентів за користування кредитом, а надані банком витяги із Тарифів і Умов та Правил не можуть розцінюватися як складова частина кредитного договору. Банк не надав належних доказів на підтвердження правомірності нарахування й процентів за користування кредитом.

Судом першої інстанції не було у повному обсязі досліджено розрахунок заборгованості, поданий позивачем, його обґрунтованість, не було з`ясовано, яку фактично суму кредиту він використав, а також яку суму коштів сплатив для погашення кредиту, не перевірено графіку погашення кредиту та не визначено обсягу відповідальності боржника. Вказане не узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду. викладеному у постанові від 03 липня 2019 року у справі N? 342/180/17 (провадження № 14-131 цс19).

Апеляційне провадження відкрите 23 липня 2024 року та ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року розгляд справи призначено на 18 лютого 2025 року об 11-45 год.

12 лютого 2025 року через підсистему Електронний Суд відповідач ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про призначення судової економічної експертизи, посилаючись на те, що суд першої не надав оцінки в оскаржуваному судовому рішенні та взагалі не врахував як наявні в матеріалах справи завчасно подані клопотання відповідача про розгляд справи в загальному порядку, заявлені аргументи відповідача про те, що сума стягнення (півмільйона гривень) є значною для нього, і такий розмір стягнення виключає можливість віднести таку справу до категорії малозначних, так і незгоду відповідача з таким розміром стягнення, викликану сумнівами в відповідності таких нарахувань дійсності та умовам договору, що вказує на необхідність призначити у справі судову економічну експертизу. Перешкодою для реалізації процесуальних прав сторони також стало неналежне повідомлення відповідача про дату й час судового розгляду, що в сукупності з вищенаведеними обставинами унеможливило надання Відповідачем до суду своїх доводів, доказів, та реалізувати право заявити необхідні клопотання, в тому числі щодо проведення судової економічної експертизи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи задоволено частково.

Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 25 липня 2019 року, що містить всі нараховані та фактично сплачені відповідачем ОСОБА_1 і зараховані позивачем платежі, окремо: за тілом кредиту, процентами, за простроченими процентами, комісії, тощо з розбивкою помісячно та підсумком по кожному платежу станом на 22 лютого 2023 року.

14 лютого 2025 року на виконання ухвали суду від 18 лютого 2025 року Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 25 липня 2019 року укладеного між Приватбанк та ОСОБА_1 станом на 20 березня 2023 року; заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг від 26.10.2021, від 27 лютого 2020 року, від 27 липня 2020 року, від 20 квітня 2021 року, від 14 травня 2022 року; виписку за договором № б/н за період 01.01.1999-03.03.2025.

20 травня 2025 року відповідач ОСОБА_1 продублював своє клопотання до апеляційного суду про призначення по справі судово-економічної експертизи.

Відповідач обґрунтовує своє клопотання тим, що позивачем на виконання ухвали суду від 18.02.2025 надано витребувані документи, що забезпечує можливість проведення необхідної у справі судової економічної експертизи. На проведенні такої відповідач наполягає, оскільки не погоджується з заявленим позивачем розміром заборгованості, законністю та правомірністю її нарахування, та відповідністю її реальній заборгованості, якщо така є взагалі за умов систематичних платежів відповідача по кредиту.

Тому просить поставити на вирішення експертів наступні питання:

1. Чи відповідає розрахунок заборгованості Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» умовам договору про надання банківських послуг б/н від 25 липня 2019 року, документам бухгалтерського обліку та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

2. Який дійсний розмір заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25 липня 2019 року, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 станом на 22 лютого 2023 року?

3. Чи відповідає заявлений Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» розмір заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25 липня 2019 року дійсному розміру заборгованості з урахуванням здійснення платежів на погашення кредиту?

Проведення експертизи просить доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" Пучкова Л.А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений як користувач Електронного суду, про що свідчить довідка про доставку електронного документу 09.04.2025 21:29:48 (а.с. 62 т. 2).

Вказане не перешкоджає вирішенню вказаного процесуального питання.

Заслухавши доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно пункту 1 частини 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи, для цілей пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості з ціною позову 502437 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2023 року установлено в розмірі 2684 грн.

Таким чином, малозначними справами (станом на час звернення до суду із цим позовом) були справи із ціною позову, яка не перевищує 268400,00 грн (2684,00 грн х 100 = 2684,00 грн).

Відповідно до ч 1, 3, 4 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 05 жовтня 2023 року об 11-05 год.

Із змісту ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2023 року про відкриття провадження у справі вбачається, що суд вважав справу малозначною, а тому на підставі ч. 3-4 статті 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання.

29 червня 2023 року, тобто у встановлений судом строк, відповідач на електронну пошту суду направив клопотання в порядку ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в якому просив справу за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості розглядати за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Клопотання обґрунтовував тим, що ціна позову становить 502437 грн, що майже вдвічі перевищує розмір 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то дану справу не можна віднести до категорії малозначних справ. Враховуючи значну для відповідача ціну позову, а також значення справи для відповідача, необхідності призначити експертизу (в порядку ст. 103 ЦПК України) в рамках розгляду цієї справи, виклику в судові засідання свідків тощо.

Натомість, в матеріалах справи відсутній результат вирішення судом вказаного клопотання, а 04 грудня 2023 року судом першої інстанції ухвалено рішення в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки суд першої інстанції порушив права відповідача, передбачені Цивільним процесуальним законом, не розглянув клопотання відповідача, не надав оцінки клопотанню відповідача про необхідність призначення у справі експертизи, то колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ч. 1 ст. 103 ЦПК України).

Положеннями ст. 107 ЦПК України передбачено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Отже, предметом доказування по теперішній справі є обставини, на які посилається заявник, зокрема, на помилковість наданого позивачем розрахунку з огляду на неузгодженість сторонами договору його суттєвих умов, розміру відсотків за користування кредитними коштами, а також безпідставність зарахування його платежів на погашення вказаних неузгоджених сторонами нарахувань.

Враховуючи наведену неузгодженість у доказах позивача та діючи в межах доводів апеляційної скарги та заявленого відповідачем клопотання про призначення судово-економічної експертизи, колегія суддів вважає таке клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, первісні бухгалтерські документи, за якими можливо проводити експертне дослідження, надані позивачем лише в суді апеляційної інстанції та заявлене відповідне клопотання про їх залучення яке судом задоволене.

Згідно положення ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», п. 1.6 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а також приймаючи до уваги встановлену зону регіонального обслуговування Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, колегія суддів вважає за необхідне доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (, м. Одеса, вул. Рішельєвська 8), а авансування витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, покласти на відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку призначення судом експертизи - на час проведення експертизи, тому на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. 103, 104, 260, 367, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи задовольнити.

Призначити у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості судову економічну експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, м. Одеса, вул. Рішельєвська 8), на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи відповідає розрахунок заборгованості Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» умовам договору про надання банківських послуг б/н від 25 липня 2019 року, документам бухгалтерського обліку та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

2. Який дійсний розмір заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25 липня 2019 року, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 станом на 22 лютого 2023 року?

3. Чи відповідає заявлений Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» розмір заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25 липня 2019 року дійсному розміру заборгованості з урахуванням здійснення платежів на погашення кредиту?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку і за відмову від дачі висновку за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Судову економічну експертизу провести за матеріалами цивільної справи №522/12560/23, провадження № 22-ц/813/1543/25, яка направляється у розпорядження експертної установи.

Надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи №522/12560/23, провадження № 22-ц/813/1543/25, у 2 томах.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1 .

Роз`яснити учасникам процесу положення ст. 109 ЦПК України, а саме, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Встановити експерту строк для проведення експертизи 60 днів з дня отримання копії ухвали та даної цивільної справи.

Копію ухвали направити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складення повного тексту ухвали 27 травня 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко