Провадження № 2/362/1756/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 73 332 гривні 00 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем 16 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем було укладено договір № 6868085 про надання споживчого кредиту відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 000 гривень 00 копійок зі сплатою процентів строком на 360 днів.

Надалі, 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь позивача.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 112 122).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи, разом із копією ухвали про відкриття провадження, які було надіслано відповідачу за відомою суду адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судове повідомлення вручено відповідачу належним чином (а.с. 108, 125, 204).

При цьому, відповідачем подано відзив на позов у якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 131 133).

Натомість, відповідач не подав відзив на позов у встановлений цивільним процесуальним законом строк!!!

У зв`язку із цим, суд не приймає до уваги зміст відзиву на позов, оскільки всупереч вимогам статей 83 і 191 ЦПК України, відзив подано із порушенням зазначеному в ухвалі від 21 квітня 2025 року про відкриття провадження по справі строку для подання відповідачем відзиву на позов (а.с. 123).

В резолютивній частині ухвали від 21 квітня 2025 року про відкриття провадження по справі визначено: строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 123).

Натомість, поштовий конверт у якому суд надіслав відповідачу судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі, повернуто до суду без вручення (а.с. 204).

Отже, відповідач не отримав у встановленому цивільним процесуальним законом порядку копію ухвали від 21 квітня 2025 року про відкриття провадження у даній справі.

Оскільки відповідач не отримав у встановленому цивільним процесуальним законом порядку копію ухвали від 21 квітня 2025 року про відкриття провадження у даній справі, суд приходить до логічного, послідовного і обґрунтованого висновку про те, що відповідно до норм статті 191 ЦПК України, у відповідача не виникло процесуального права подати відзив на позов, оскільки відповідач надав суду відзив не у строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а до початку такого строку.

Як наслідок, у суду відсутні процесуальні підстави для врахування відзиву на позов при постановленні судового рішення по суті даної справи.

Зважаючи на наведені обставини неотримання відповідачем у спосіб встановлений цивільним процесуальним законом судового повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі, а також подання відзиву на позов не у строк встановлений цивільним процесуальним законом, суд приходить до висновку про те, що відповідач неналежним чином виконує свої процесуальні обов`язки відносно отримання судових повідомлень.

12 травня 2025 року від представника позивача судом отримано відповідь на відзив (а.с. 147 158).

До вказаної відповіді додано рішення інших судів (а.с. 159 168, 169 185, 186 196), зміст яких суд не враховує при вирішенні даної справи по суті, оскільки вони не стосуються договірних правовідносин між сторонами у даній цивільній справі та суд вирішує спір не на підставі рішень інших судів, а на підставі чинного цивільного законодавства.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

16 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 укладено договір № 6868085 про надання споживчого кредиту відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 000 гривень 00 копійок зі сплатою 29 653,85 % річних строком на 360 днів (а.с. 19 24, 24 на звороті, 25 26).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із нормою частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначений кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа створеного згідно із вимогами визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та особливостей передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту (а.с. 25 26).

Також, у зв`язку із укладанням вказаного договору правовідносини між сторонами врегульовано Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 50 54).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відомостями листа № 20240612-4а від 06.12.2024 року щодо видачі кредиту в сумі 20 000 гривень 00 копійок на банківську картку № НОМЕР_1 номер якої було вказано позичальником в пункті 2.1. кредитного договору (а.с. 55 57).

Потім, 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь позивача (а.с. 38, 41, 59 63, 64 на звороті).

Одночасно, суд враховує та приймає до уваги факт зміни офіційного найменування позивача, що вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 140 141).

При цьому, у постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року по справі № 191/81/17, зроблено висновок про те, що зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності право попередника учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за вказаним кредитним договором по якому позивач від кредитора набув право вимоги до позичальника.

Із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 26.05.2024 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитом на загальну суму 55 820 гривень 00 копійок (а.с. 29 37).

Також, на підставі пункту 1.4. договору позивач нарахував відповідачу відсотки в розмірі 1,99 % в день за період 44 календарних днів з 27 травня по 09 липня 2024 року, що становить 17 512 гривень 00 копійок.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача становить 73 332 гривні 00 копійок.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 1337 від 18 липня 2024 року (а.с. 75).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зокрема, суду надано копію договору № 17/07-2024 про надання правової допомоги від 17 липня 2024 року разом із рахунком від 18 липня 2024 року і актом від 18 липня 2024 року та ордером від 17 липня 2024 року, з яких вбачається, що позивач отримав послуги з правової допомоги у даній справі в загальній сумі 10 000 гривень 00 копійок (а.с. 28, 58, 73, 74).

Одночасно, суд враховує положення пункту 4.6. договору № 17/07-2024 про надання правової допомоги від 17 липня 2024 року, за яким клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно Акту про надання правничої допомоги протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суд по справі законної сили.

Як наслідок, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору та витрат на правову допомогу слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» грошові кошти в сумі 73 332 (сімдесят три тисячі триста тридцять дві) гривні 00 копійок та 12 422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 30 травня 2025 року.