Справа № 296/9999/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 06.10.2023 ОСОБА_3 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до ОСОБА_4 (далі також відповідач), в якому відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 16.12.2024 просив:

(1) визнати легковий автомобіль «PEUGEOT 5008», 2013 року випуску, коричневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача в рахунок компенсації 1/2 частки вартості автомобіля «PEUGEOT 5008», 2013 року випуску на користь позивача, що складає 232 750 грн;

(2) визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку з 45/100 ідеальних часток у праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_1 житловою площею 59,0 кв.м., загальною площею 96,3 кв.м., та право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0447 га як частини земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

1.2. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 28.02.2006 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, у період якого сторони 10.10.2006 спільно придбали по 45/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0447 га. Також позивач зазначає, що в період шлюбу відповідач придбала автомобіль PEUGEOT 5008, 2013 року випуску, який використовувався нею до 21.09.2023, після чого був відчужений без згоди позивача. Оскільки транспортний засіб та частина будинку із земельною ділянкою були придбані сторонами у період перебування в зареєстрованому шлюбі, позивач, вважаючи таке майно об`єктом спільної сумісної власності подружжя, звернувся до суду з даним позовом.

1.3. 25.12.2023 ОСОБА_4 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 , в якому просила визнати за нею право особистої власності на 45/100 ідеальних часток будинку АДРЕСА_1 та право особистої власності на легковий автомобіль марки PEUGOT 5008 , державний номер НОМЕР_2 , коричневого кольору.

1.4. В обґрунтування вимог позивач за зустрічним позовом вказує, що частину житлового будинку АДРЕСА_1 було придбано за рахунок особистих коштів відповідача за первісним позовом, отриманих від продажу належної їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2 . На момент набуття частки у спірному будинку сторони перебували у шлюбі лише 7 місяців, не мали спільних заощаджень, чи спільного бізнесу, а чоловік ОСОБА_3 - джерел стабільного доходу, що унеможливлює визнання вказаного майна спільною сумісною власністю подружжя. Позивач у первісному позові не надав жодних доказів або відомостей щодо джерел коштів, за які була придбана його частка у зазначеному об`єкті нерухомості.

Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що під час повномасштабного вторгнення, 08.03.2022, спірний будинок зазнав пошкоджень внаслідок бомбардування, а 30.08.2023 пожежі, спричиненої необережними діями ОСОБА_3 , в результаті чого було зруйновано дах, пошкоджено електромережу, вікна та інші конструкції. Всі витрати на демонтаж і відновлення будинку, зокрема встановлення нового даху та вікон, були понесені виключно відповідачем. Щодо автомобіля PEUGEOT 5008, 2013 року випуску, відповідач за первісним позовом вважає, що він не є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки був придбаний нею після фактичного припинення шлюбних відносин у 2013 році, про що не заперечує сам ОСОБА_3 , у зв`язку зі чим ОСОБА_4 звернулась до суду із даним зустрічним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 06.11.2023 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

2.2. 11.12.2023 за заявою позивача про забезпечення позову ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира накладено арешт на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_3 , шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаної квартири.

2.3. 19.01.2025 представник позивача за первісним позовом адвокат Пилипчук П.П. подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказав, що під час спільного проживання з відповідачем у приватній власності ОСОБА_3 перебував легковий автомобіль «ЛУАЗ-967», реєстраційний номер НОМЕР_3 . У 2020 році, коли позивач уже мав статус особи з інвалідністю І групи та був фактично позбавлений можливості самостійно вчиняти правочини, зазначений автомобіль без його згоди було відчужено відповідачем, а тому саме за рахунок коштів, отриманих від відчуження автомобіля «ЛУАЗ-967», відповідач частково профінансувала придбання нового автомобіля PEUGEOT 5008, 2013 року випуску, який у подальшому був зареєстрований лише на неї та використовувався одноосібно до його продажу 21.09.2023. Також позивач заперечує достовірність наданого відповідачем Договору комісії № 7990/23/3/020718 від 20.09.2023 р. з ТОВ «Автокапітал», зазначаючи, що вказане товариство не має статусу суб`єкта оціночної діяльності, а сам документ складено з порушенням вимог законодавства та із завідомо заниженою вартістю. У зв`язку з цим позивач наполягає, що зазначений автомобіль PEUGEOT 5008 є спільною сумісною власністю подружжя, а відчуження його без згоди позивача є підставою для стягнення з відповідача компенсації вартості 1/2 частки автомобіля. Відсутність правового обґрунтування та належних доказів у зустрічному позові свідчить про його безпідставність.

2.4. 02.05.2024 позивач за зустрічним позовом подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що придбання житлового будинку АДРЕСА_1 , було здійснено за рахунок коштів, виручених від продажу належної відповідачу на праві приватної власності однокімнатної квартири. Згідно з договором купівлі-продажу, отриманої суми було достатньо не лише для придбання будинку, а й для часткового проведення його ремонту, що підтверджується відповідними технічними документами про знесення будівлі. Таким чином, відповідач за первісним позовом не має правових підстав претендувати на визнання зазначеного майна об`єктом спільної сумісної власності. Крім того, легковий автомобіль марки «ЛУАЗ-967», про право власності та про продаж якого вказує позивач у первісному позові, не був зареєстрований за сторонами, що підтверджується довідками про відсутність державної реєстрації транспортного засобу. Водночас, автомобіль PEUGEOT 5008, 2013 року випуску, був придбаний ОСОБА_4 особисто за власні кошти після фактичного припинення сімейних відносин, зареєстрований на її ім`я та використовувався нею самостійно. Також після пожежі в будинку в 2023 році саме вона здійснила частковий ремонт пошкодженого будинку за власні кошти, що додатково підтверджує особистий характер її внеску у збереження майна.

2.5. 02.05.2025 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира призначено у цивільній справі №296/9999/23 комплексну судову оціночну будівельно-технічну експертизу.

2.6. 30.08.2024 до суду надійшов висновок експерта про результати проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, за висновком якого здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не вбачається можливим.

2.7. 09.09.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира поновлено провадження у справі та призначено до розгляду.

2.8. 21.05.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

2.9. Представник ОСОБА_3 адвокат Пилипчук П.П в судовому засіданні вказав, що автомобіль PEUGEOT 5008 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки він був придбаний у шлюбі за кошти, частково виручені від продажу належного позивачу транспортного засобу, що підтверджується доказами у справі. Позивач вимагає стягнення компенсації вартості 1/2 частки автомобіля. Щодо нерухомості, експертним висновком №792/08-2024 підтверджено неможливість поділу будинку, а також визначено ринкову вартість частки позивача в будинку в розмірі 442 200 грн, що слід враховувати при розподілі майна.

Зустрічний позов відповідача ОСОБА_4 є необґрунтованим, не підтверджений належними доказами, зокрема щодо ринкової вартості автомобіля, тому в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити в повному обсязі за їх безпідставністю.

2.10. Представник ОСОБА_4 адвокат Богданович В.В. в судовому засіданні зустрічний позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, в задоволенні позовних вимог за первісним позовом просила відмовити.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 28.02.2006 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №299, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 28.02.2006 (а.с.31).

3.2. 10.10.2006 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 передали у власність (продали), а ОСОБА_7 прийняв у власність (купив), квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 10.10.2006.

3.3. 10.10.2006 ОСОБА_8 передала у власність (продала), а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли у власність (купили), в рівних частках кожен, 45/100 ідеальних часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_4 ідеальних часток у праві спільної часткової власності становили дерев`яний обкладений цеглою, житловою площею 59,0 кв.м, загальною площею 96,3 кв.м.; до будинку належать: сарай (літ. «Б»), погріб (літ. «В»), що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 10.10.2006 (бланк серії ВЕС № 564717) та копією витягу з Державного реєстру правочинів №3004521 від 11.10.2006 (а.с.19-20).

3.4. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.09.2023 (індексний номер 34825027): власниками земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0006 площею 0,1 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є: ОСОБА_9 (розмір частки 553/1000); ОСОБА_4 (розмір частки 223/1000); ОСОБА_3 (розмір частки 224/1000).

Власниками дерев`яного обкладеного цеглою житлового будинку загальною площею 96,3 кв.м, в тому числі житловою 59 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13915379 є: ОСОБА_10 (розмір частки 55/100); ОСОБА_3 (розмір частки 45/200); ОСОБА_4 (розмір частки 45/200) (а.с.21-22).

3.5. У період з 03.06.2003 по 15.02.2010 ОСОБА_3 працював в ТОВ «Екта-Пром» на посаді інженера-програміста, що підтверджується копією довідки ТОВ «Екта-Пром» №82 від 02.12.2024 (а.с.220).

3.6. ОСОБА_3 з 14.10.2013 має першу «Б» групу інвалідності, що підтверджується копією виписки з акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №679628 (а.с.15).

3.7. У період з 26.11.2020 по 21.09.2023 за ОСОБА_4 на праві власності був зареєстрований автомобіль «PEUGEOT 5008», 2013 року випуск, що підтверджується копією листа про надання інформації з Територіального сервісного центру МВС №1841 №26ац від 23.09.2023 (а.с.26).

3.8. ОСОБА_4 займає посаду провідного менеджера зі збуту в компанії ТОВ «МД ІНСЕЙТ», загальна сума її доходу за період з 01.02.2016 по 30.11.2023 становить 1 709 705,37 грн, що підтверджується копією довідки про доходи ТОВ «МД ІНСЕЙТ» (а.с.52-53).

3.9. 30.08.2023 за адресою: АДРЕСА_5 відбулась пожежа та за даними акту про пожежу від 30.08.2023, пожежа виникла 30.08.2023 о 14 год 29 хв. на витяжній шахті на кухні на об`єкті - житловий будинок на декількох власників за адресою: АДРЕСА_5 . Пожежею знищено: витяжка на кухні, домашні речі та меблі, перекриття стель 10м2, покрівля 10м2. Пожежею пошкоджено: оздоблення будинку, вікна 3- го поверху, меблі, речі. Причина пожежі (ймовірна): коротке замикання електричної витяжки на кухні (а.с.55,57).

3.10. 28.12.2023 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, що стверджується копією рішення Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/9151/23 від 28.12.2023 (а.с.84).

3.11. У період з 01.07.2010 по 30.06.2011 ОСОБА_11 страхував транспортний засіб типу В1 моделі ЛУАЗ 967М, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ /5126269 (а.с.91).

3.12. Станом на 23.12.2023 за ОСОБА_12 не значаться транспортні засоби серед зареєстрованих, що підтверджується копією листа Територіального сервісного центру МВС №1841 №2841 від 23.12.2023 (а.с.121).

3.13. У період з 26.11.2020 по 21.09.2023 у власності ОСОБА_4 перебував автомобіль «PEUGEOT 5008», 2013 року випуску, який в подальшому був перереєстрований на нового власника на підставі договору купівлі-продажу що підтверджується копією листа Територіального сервісного центру МВС №1841 №2843 від 23.12.2023 (а.с.121 на звороті).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. У статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

4.2. Таке ж положення містить і стаття 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

4.3. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

4.4. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

4.5. Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, а також майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

4.6. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин (частина шоста статті 57 СК України).

4.7. Згідно із статтею 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

4.8. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

V. ОЦІНКА СУДУ

5.1. Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права особистої власності, стягнення грошової компенсації частки в спільному сумісному майні подружжя.

5.2. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2006 по 19.09.2023, під час перебування в якому 10.10.2006, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, сторони набули у спільну часткову власність по 45/100 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96,3 кв.м, житловою площею 59,0 кв.м., разом із господарською спорудою (сарай літ. «Б») та присадибною земельною ділянкою площею 0,0447 га. Крім того, 26.11.2020 ОСОБА_4 зареєструвала право власності на автомобіль PEUGEOT 5008, 2013 року випуску, коричневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який в подальшому, 21.09.2023 продала. 19.09.2023 за рішення суду шлюб між сторонами було розірвано.

5.3. Так, презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

5.4. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

5.5. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої-третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

5.6. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

5.7. Суд погоджується з доводами ОСОБА_4 , викладеними в зустрічній позовній заяві, що 45/100 ідеальних часток в житловому будинку АДРЕСА_1 були придбані за особисті кошти ОСОБА_4 , оскільки вказані грошові кошти отримані нею після продажу належної їй та ОСОБА_6 на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

5.8. Крім того, 45/100 ідеальних часток в житловому будинку АДРЕСА_1 були придбані сторонами за договором купівлі-продажу від 10.10.2006, тобто в один день з продажем ОСОБА_4 належної їй на праві часткової власності квартири за адресою: АДРЕСА_6 , та за ціною, обумовленої в договорі 9 485 грн. 00 коп., що значно нижче вартості відчуженої ОСОБА_4 квартири - 128 775 грн.

5.9. Що стосується реєстрації права власності на автомобіль PEUGEOT 5008, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_4 під час шлюбу.

5.10. Так, під час розгляду справи представник ОСОБА_4 посилалася на те, що спірний автомобіль придбано ОСОБА_4 після припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин, оскільки зі змісту поданої 19.09.2022 до Корольовського районного суду міста Житомира позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, вбачається, ОСОБА_13 особисто зазначив, що з 2013 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться.

5.11. Крім того, в поданій 06.10.2023 до Корольовського районного суду міста Житомира позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, ОСОБА_3 особисто зазначив, що з 2013 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільного господарства не ведеться.

5.12. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для визнання автомобіля PEUGEOT 5008, 2013 року випуску особистою приватною власністю ОСОБА_4 суд приймає до уваги, що рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 28 грудня 2023 року у справі №296/9151/23 про розірвання шлюбу встановлено обставини про те, що з 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть, подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим.

5.13. При цьому, ОСОБА_3 , особисто зазначаючи у позові період припинення шлюбних відносин з 2013 року, повинен був усвідомлювати правові наслідки щодо зазначення ним періоду припинення фактичних шлюбних відносин під час розгляду його позову про розірвання шлюбу та ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу, оскільки це у майбутньому у разі виникнення між сторонами спору про поділ майна подружжя, придбаного за час шлюбу, може вплинути на його вирішення.

5.14. Крім того, ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що після 2013 року їх стосунки мали характер шлюбних та сім`я існувала.

5.15. Суд не бере до уваги доводи представника позивача щодо відчуження ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_3 належного йому на праві власності легкового автомобіля «ЛУАЗ-967», реєстраційний номер НОМЕР_3 та подальше придбання і реєстрацію права власності за собою особисто автомобіля PEUGEOT 5008, 2013 року випуску за рахунок отриманих коштів, оскільки позивачем за первісним позовом ОСОБА_3 не доведено, що йому на праві приватної власності належав автомобіль «ЛУАЗ-967» та факту продажу вказаного автомобіля і подальше придбання ОСОБА_4 автомобіля PEUGEOT 5008 саме за рахунок коштів, отриманих від відчуження автомобіля «ЛУАЗ-967». Долучена до позовної заяви фотокартка із зображенням автомобіля вказані обставини не підтверджує.

5.16. Водночас, суд враховує, що спірний автомобіль PEUGEOT 5008, 2013 року випуску міг бути придбаний ОСОБА_4 за кошти, які належали їй особисто, оскільки загальна сума доходу отримана нею в ТОВ «МД ІНСЕЙТ» з 01.02.2016 по 30.11.2023 становить 1 709 705,37 грн, тобто після фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_3 .

5.17. За таких обставин підстави вважати спірний автомобіль PEUGEOT 5008, 2013 року випуску спільною сумісною власністю подружжя відсутні.

5.18. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

5.19. Щодо вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 в частині визнання автомобіля «PEUGEOT 5008», 2013 року випуску, коричневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 її особистим майном, то такі вимоги задоволенню не підлягають, адже вказаний транспортний засіб проданий 21.09.2023.

5.20. За вказаних обставин, суд приходить до висновку що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині визнання за ОСОБА_4 права особистої приватної власності на 45/100 ідеальних часток будинку АДРЕСА_1 .

VI . РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з відмовою в задоволенні первісного позову, понесені судові витрати покладаються на позивача.

6.2. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №54842833-1 від 27.12.2023 вбачається, що ОСОБА_4 сплатила судовий збір за подання зустрічної позовної заяви у розмірі 2 353,00 гривень.

6.3. Згідно із копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 від 22.01.2014, слідує, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 має інвалідність 1 групи.

6.4. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

6.5. За частиною 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

6.6. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (див. постанови Верховного Суду України № 6-152цс17 від 01.03.2017, № 6-1065цс17 від 16.08.2017, Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 707/2717/21).

6.7. Ураховуючи, що зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково, а відповідач ОСОБА_3 відноситься до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати ОСОБА_4 за рахунок держави, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України, витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 073,60 гривень, оскільки відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на день подачі позову, за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_3 , відмовити.

2. Зустрічний позов ОСОБА_4 , задовольнити частково.

3. Визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на 45/100 ідеальних часток будинку АДРЕСА_1 .

4. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог, відмовити.

5. Компенсувати ОСОБА_4 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом):

ОСОБА_3 ,

місце проживання за адресою:

АДРЕСА_7 ,

РНОКПП НОМЕР_6

Відповідач (позивач за зустрічним позовом):

ОСОБА_4 ,

місце проживання за адресою:

АДРЕСА_7

РНОКПП НОМЕР_7

Повне рішення суду складене 05 червня 2025 року.

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА