Справа № 682/1066/25
Провадження № 6/682/12/2025
У Х В А Л А

іменем України

05 червня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мотонок Т. Я.,

за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/1066/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНАТІ», боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», третя особа: Славутський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,

в с т а н о в и в :

До Славутського міськрайонного суду Хмельницької області суду надійшла заява ТОВ «СОНАТІ», боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», третя особа: Славутський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. видано виконавчий напис № 31195 від 18.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 140517,47 грн. Вказаний виконавчий напис перебував на виконанні Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у рамках виконавчого провадження № 64226766. Вказане виконавче провадження було завершене на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 06.10.2022 року. Заявник зазначає, що в рамках виконавчого провадження № 64226766 накладені арешти на рахунки боржника, тому заявник вважає за необхідне замінити сторону виконавчого провадження № 64226766.

Так, 25.07.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та АТ «ІДЕЯ БАНК» було укладено Договір факторингу 25/07 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № C02.120.12603 від 26.10.2016 року до ТОВ «ФК «СОНАТІ».

Додатково заявник повідомив про зміну найменування: з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОНАТІ» (скорочене найменування ТОВ «СОНАТІ»). Код ЄДРПОУ залишився без змін.

Таким чином, ТОВ «СОНАТІ» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеним Кредитним договором, у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цим Договором, а отже ТОВ «СОНАТІ» набуло статусу нового Стягувача за виконавчим написом № 31195 від 18.12.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 140517,47 грн.

За таких обставин представник заявника звернувся до суду та просив: замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження № 64226766, що відкрито на підставі виконавчого напису № 31195 від 18.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 140517,47 грн., а саме: з АТ «ІДЕЯ БАНК» на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОНАТІ».

Ухвалою суду від 24.04.2025 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 12.05.2025.

12.05.2025 боржник ОСОБА_1 подав до суду заяву (відзив), в якій заперечив щодо вимог ТОВ «СОНАТІ», оскільки: виконавче провадження №64226766 було відкрито на підставі виконавчого напису від 18.12.2020 № 31195 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу АТ «Ідея Банк»; ВП № 64226766 було повернено стягувачу, згідно постанови від 06.10.2022 та не оскаржено в установлені строки; ТОВ «СОНАТІ» не має діючої ліцензії на здійснення факторингових послуг і, відповідно до Бюджетного Кодексу України, не може бути стягувачем за кредитним договором.

У зв`язку із надходженням заяви ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено.

05.06.2025 в судове засідання представник заявника не з`явився, згідно заяви просить суд розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «СОНАТІ».

Бондаренко А.В. в поданій до суду заяві просив справу розглядати за його відсутності.

Інші учасники справи також не з`явилися в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до вимог ст.ст. 433, 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. видано виконавчий напис № 31195 від 18.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 140517,47 грн. (а.с. 6).

Вказаний виконавчий напис перебував на виконанні Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у рамках виконавчого провадження № 64226766.

Зазначене виконавче провадження було завершене на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 06.10.2022 року (а.с. 7).

25.07.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та АТ «ІДЕЯ БАНК» було укладено Договір факторингу № 25/07 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № C02.120.12603 від 26.10.2016 року до ТОВ «ФК «СОНАТІ» (а.с. 8-10, 17).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена впостановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13тавід 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, вказувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 947/13503/21 (провадження № 61-7249св22) зазначив, що «апеляційний суд не звернув увагу, що заміна сторони у справі має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України».

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

Ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Як слідує із матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. видано виконавчий напис № 31195 від 18.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 140517,47 грн. У виконавчому написі зазначено, що виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред"явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Тобто, до 18.12.2023 р.

Виконавче провадження № 64226766 щодо виконання виконавчого напису № 31195 від 18.12.2020 року було завершене на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 06.10.2022 року.

На даний час виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» про стягнення заборгованості не поновлено, що позбавляє суд на даному етапі вирішити питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 ЦПК України, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 515 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мотонок Т. Я.