Справа № 331/3872/20
Провадження № 6/331/160/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

за участю секретаря: Байрамової Д.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якої ді/ адвокат Фурман Володимир Олександрович, стягувач ОСОБА_2 , про відстрочку виконання рішення по справі № 331/3872/20,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року заявник ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Фурман В.О. звернулась до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя із заявою про відстрочку виконання рішення по справі № 331/3872/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування заяви зазначено, що Жовтневим районним судом міста Запоріжжя ухвалено рішення у справі № 331/3872/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

За наслідками розгляду, прийнято рішення на користь позивача та стягнуто з відповідача: 24021 доларів США заборгованості; 12605,37 грн. судових витрат.

Отримані виконавчі листи по зазначеній справі були направлені стягувачем для виконання приватному виконавцю Шавлуковій Заірі Арсенівні.

Зазначає, що на даний час, у приватного виконавця знаходиться зведене виконавче провадження № 72670926 щодо стягнення вищевказаних сум заборгованостей.

За інформацією, наданою на адвокатський запит представника ОСОБА_1 , станом на 12.11.24 приватним виконавцем стягнуто грошові кошти в загальній сумі 108 984, 65 грн.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Необхідно зазначити, що є обставини, внаслідок яких Боржник (відповідач) не може виконати рішення суду і його виконання потрібно відстрочити на один рік, с дня ухвалення судового рішення про це.

ОСОБА_1 на момент відкриття виконавчих проваджень та об`єднання їх в зведене ВП працювала на посаді завідувача кафедри (з 11.04.22 по 15.01.24) НУ «Запорізька політехніка» та за останні три місяці отримала 71278 грн. заробітної плати з яких було утримано податків на 13 899 грн. та стягнуто виконавцем 11 475 грн. (Довідка № 114 від 04.07.24)

Таким чином, середній дохід після утримання податків (без врахування утримань приватного виконавця) складав приблизно 20 тис. грн. на місяць.

В подальшому ОСОБА_1 почала працювати доцентом в навчальному закладі «Європейський університет» та з січня 2024 по жовтень 2024 року отримала 123 491 грн. заробітної плати з утриманням 22 228 грн. податку на доходи фіз. осіб та 1852 грн. військового збору.

Таким чином в середньому за місяць ОСОБА_1 за 2024 рік заробляла близько 10 тис. грн. (Довідка №70/83 від 14.11.20 р.).

Вказане свідчить про те, що фінансовий стан боржника значно погіршився, що не дозволяє належним чином виконувати рішення суду без ризику того, що таке виконання поставить боржника в небезпечне фінансове становище.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.03.22 з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в доларах США. В подальшому, виконавчі листи видані також на стягнення боргу в іноземній валюті, однак стягувачу перераховується заборгованість у гривні.

Більше того, не відомо чи враховувалось при стягнення боргу курс національної валюти відносно долара США, оскільки вартість долара США постійно зростає. Так, на день зазначений в розписці, тобто 24.12.19 курс становив 23,27 грн. за 1 долар США, тобто 501 883 грн. загальної суми, на момент набрання рішенням законної сили 18.04.23 сума боргу була вже іншою, а саме 878 414 грн.

Наразі, згідно з відповіддю приватного виконавця на адвокатський запит, ОСОБА_1 станом на 12.11.24 в рамках зведеного виконавчого провадження сплачено грошових коштів на загальну суму 108 984 грн.

Згідно цієї ж відповіді, борг ОСОБА_1 станом на 12.11.24 становить 998 189 грн. Тобто, не зважаючи на погашення боржником 108 тис. грн. боргу, загальна сума заборгованості стала більшою на 100 тис. грн. порівняно із сумою на момент набрання рішенням законної сили.

На фоні зменшення заробітної плати боржника, постійне зростання заборгованості, не зважаючи на погашення суми боргу з боку ОСОБА_1 , вказує на суттєві несприятливі фінансові обставини, які склалися в період виконання рішення суду і мають місце не по причині незаконний дій боржника, а тому мають бути враховані.

Крім того, звертає увагу суду на те, що Указом президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні`на всій території України був введений воєнний стан, який діє і на теперішній час.

Відповідно до повідомлення Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, зазначені вище обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/ стало неможливим у "встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Отже, відстрочення виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

З аналізу наведених норм слідує, що відстрочка або розстрочка виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З урахуванням вищевказаного, вважає, що є достатні підстави говорити, що виконання рішення суду значно ускладнене виникнувшими обставинами та погіршеним матеріальним становищем боржника.

Зазначає, що у випадку відстрочення виконання рішення Боржник за цей час зможе знайти джерела додаткового доходу та в подальшому погасити борг за кредитним зобов`язанням.

Також зазначає, що вини Боржника у створенні таких обставин немає та застосування відстрочки виконання рішення у такому випадку не завдасть шкоди стягувачу.

На підставі вищевикладеного, просить суд відстрочити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в справі № 331/3872/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, на один календарний рік з дня винесення ухвали по вказаній заяві.

Представник заявниці та заявниця, в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином.

Стягувач ОСОБА_2 та приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. у судове засідання не з`явились. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Просять відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обґрунтованість заяви, всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 суму основного боргу за договором позики від 24.12.2019 року у розмірі 21448 доларів США та відотки за користування чужими коштами за період з 25.12.2019 року по 25.12.2020 року у розмірі 2573 долари США, а всього 24021 (двадцять чотири тисячі двадцять один) долар США. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати, які складаються зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у розмірі 7605 (сім тисяч шістсот п`ять) гривень 37 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.04.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2022 року у цій справі залишено без змін.

На час розгляду даної заяви рішення суду залишається не виконаним, що сторонами не оспорюється.

Як вказує боржник, на даний час існують обставини, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а саме, погіршення матеріального становища та впровадження на території України з 24.02.2022 року військового стану, який діє на теперішній час.

На підтвердження своєї позиції заявниця додала до заяви копію платіжних інструкцій на підтвердження перерахування коштів в ході виконання рішення суду; копію довідки про доходи № 114 від 04.07.24 за період з 11.04.2022 року по 15.01.2024 року на загальну суму 71278,17 грн; копію довідки про доходи № 70/83 від 14.11.2024 p. За період з січня 2024 року по жовтень 2024 року у загальному розмірі 123491, 37 грн.

Відповідно до положень частини 1, 3-5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають його виконання.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року (справа № 61-15140св18) зазначив, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Фактично, чинне законодавством не містить вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки виконання рішення, тому суд у кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин справи, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

Згідно з положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін.

Посилання боржника ОСОБА_1 на ті обставини, що вона не може виконати рішення через погіршення матеріального становища та впровадження на території України з 24.02.2022 року військового стану, який діє на теперішній час, не є винятковими обставинами й відповідно не є підставами для відстрочення виконання судового рішення у розумінні положень статті 435 ЦПК України.

Таким чином, боржником ОСОБА_1 не доведено існування виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з якими стаття 435 ЦПК України пов`язує можливість здійснити відстрочення виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу заявниці та її представника, що згідно з відповіддю приватного виконавця на адвокатський запит, ОСОБА_1 станом на 12.11.24 в рамках зведеного виконавчого провадження сплачено грошових коштів на загальну суму 108 984 грн. Згідно цієї ж відповіді, борг ОСОБА_1 станом на 12.11.24 становить 998 189 грн. Тобто, ОСОБА_1 за період з моменту набрання рішенням законної сили, а саме з 18.04.2023 року по 12.11.2024 року погашено лише трохи більше 10% від загальної суми боргу станом на 12.11.2024 року. На думку суду, у разі задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду на 1 рік з дня винесення ухали суду, не призведе до погашення заборгованості ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки залишок заборгованості за зведеним виконавчим провадженням значно перевищує заборгованість, яка була погашена боржником ОСОБА_1 з 18.04.2023 року по 12.11.2024 року, а саме більше ніж 800000,00 грн.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якої ді/ адвокат Фурман Володимир Олександрович, стягувач ОСОБА_2 , про відстрочку виконання рішення по справі № 331/3872/20 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.81, 260-263, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якої ді/ адвокат Фурман Володимир Олександрович, стягувач ОСОБА_2 , про відстрочку виконання рішення по справі № 331/3872/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.В. Антоненко