ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8643/25

Провадження № 22-ц/820/1288/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/8643/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2025 року в складі судді Стефанишина С.Л. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Держави Україна моральну шкоду в сумі 5 000 000 грн., яка завдана йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що призвело до порушення його конвенційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження № 0000290.

При цьому позивач зазначав, що незважаючи на очевидність кримінального правопорушення та особу, яка його вчинила, а саме ОСОБА_2 , персональні дані щодо котрого були встановлені одразу після його затримання, службові і посадові особи Хмельницької обласної прокуратури та ГУНП в Хмельницькій області вважають, що кримінальне правопорушення вчинено невідомою особою. Вважає, що надзвичайна тривалість досудового розслідування у справі, яка не є занадто складною, є очевидною, розслідування триває більше двох з половиною років і є неефективним. Надмірна тривалість кримінального провадження №0000290 призвела до його моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, підрив ділової репутації.

11 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про залишення позову без розгляду, у зв`язку з тим, що у провадженні суду вже розглядалася справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Так, 08 квітня 2025 року у справі №686/4675/25 було відмовлено у задоволенні ідентичних позовних вимог.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, вважає висновки суду першої інстанції незаконними і необґрунтованими.

На його думку, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено принцип законності, диспозитивності, в тому числі рівності і змагальності сторін. Вказує, що висновок суду першої інстанції про залишення його позовної заяви без розгляду, з тих підстав, що апелянтом вже подавався ідентичний позов лише з різною датою підписання заяв та ціною позову, який був вирішений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року у справі 686/4675/25 є помилковим, оскільки у відповідності до діючого законодавства суд розглядає спори за порушене право в минулому часі. Таким чином вважає, що даний позов не може бути ототожнений з позовом в справі 686/4675/25, оскільки вказані позовні заяви відмінні періодами тривалості кримінального провадження, за які йому завдано моральної шкоди.

Тому, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2025 року, як незаконну.

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області подало відзив, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Представник відповідача вважає твердження апелянта про те, що позовні заяви відмінні періодами тривалості кримінального провадження, за які останньому завдано моральної шкоди, не обґрунтованими, оскільки текст позовних заяв щодо предмету і підстав позову є абсолютно ідентичним і взагалі не містять певних періодів, за які, як стверджує позивач, йому завдано моральної шкоди. Позовні заяви датовані та подані до суду з різницею півтора місяці (19.02.2025 та 31.03.2025), тобто майже одночасно. На момент подання позову в справі № 686/8643/25, позов в справі 686/4675/25 не був ще розглянутий судом першої інстанції. Також вказує, що апелянт в тексті апеляційної скарги використовував образливі, неприпустимі та провокативні висловлювання, що суперечить основним засадами (принципами) судочинства, а також його завданню.

Тому на підставі вищезазначеного ГУНП в Хмельницькій області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає рішення суду першої інстанції вмотивованим та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувала справа № 686/8643/25 за позовом ОСОБА_1 , в якому він просив стягнути з Держави Україна моральну шкоду в сумі 5 000 000 грн., яка завдана йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що призвело до порушення його конвенційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження № 0000290.

Залишаючи без розгляду даний позов суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні іншого судді цього ж суду перебувала справа № 686/8643/25 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підстави для залишення позову без розгляду законодавцем визначено у статті 257 ЦПК України. Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Приписи пункту 4, частини першої статті 257 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема, залишати позов без розгляду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15 (провадження № 14-58цс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями статті 257 ЦПК України.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вимог пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду викладено в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/16267/17, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/2532/22-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 520/97/18, від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22.

Як вбачається у справі № 686/4675/25, яка перебувала на розгляді у судді Хмельницького міськрайонного суду Павловської А.А., позивач ОСОБА_1 просив суд: стягнути з держави Україна на його користь 5 000 000 грн. моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що призвело до порушення його конвенційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості відповідного кримінального провадження, відповідачем було визначено Державу Україна в особі ГУНП в Хмельницькій області.

В обгрунтування позовних вимог посилався, що йому була завдана моральна шкода у зв`язку із тривалим розслідуванням кримінального провадження № 0000290.

У справі № 686/8643/25, яка переглядається, судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 визначив ціну позову 10 000 000 грн., однак в прохальній частині просив суд: стягнути з держави Україна на його користь 5 000 000 грн. моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що призвело до порушення його конвенційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості відповідного кримінального провадження, також відповідачем було визначено Державу Україна в особі ГУНП в Хмельницькій області.

Зі змісту позовної заяви у справі, що переглядається, вбачається, що як на підставу для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що вона була завдана йому в результаті тривалого розслідуванням кримінального провадження № 0000290.

При цьому позовна заява у справі № 686/4675/25 за своїм текстом тотожна позовній заяві в даній цивільній справі № 686/8643/25 за виключенням лише ціни позову у вступній частині позовної заяви, хоча в обох справах просить стягнути на його користь однакову суму, завданої шкоди, в розмірі 5 000 000 грн.

Отже ОСОБА_1 подав до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області два окремі позови про відшкодування моральної шкоди, але з аналогічним предметом та з аналогічних підстав, а тому висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із тим, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться інша справа до того самого відповідача, з тим самим предметом і з аналогічних підстав, є правильним.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вимог пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду викладено в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/16267/17, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/2532/22-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 520/97/18, від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22.

Апеляційний суд відхиляє, наведені доводи апеляційної скарги, що висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що апелянтом вже подавався ідентичний позов лише з різною датою підписання заяв та ціною позову, який був вирішений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року у справі 686/4675/25 є помилковим, оскільки у відповідності до діючого законодавства суд розглядає спори за порушене право в минулому часі, вказані позовні заяви відмінні періодами тривалості кримінального провадження, за які йому завдано моральної шкоди.

Так у обох позовних заявах зазначено, що позивачу завдано моральну шкоду внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження №0000290 з 06 червня 2022 року по дату звернення до суду позивачем з позовною заявою.

Однак позовні заяви подані до суду з різницею півтора місяці: 19.02.2025 та 31.03.2025, тобто через короткий проміжок часу і фактично позивачем в позовах зазначено тотожний період часу без визначення конкретного періоду.

За таких обставин відсутні підстави стверджувати, що позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди, завданої органами досудового розслідування за різні період часу.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 травня 2025 року.

Судді А.М. Костенко Р.С. Гринчук Т.В. Спірідонова