Провадження № 2-з/359/74/2025
Справа № 359/8013/22
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі : Золочівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа : ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2025 року виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області Пацкан М. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київська область із заявою про забезпечення позову, якою просить вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:1709 площею 0, 10 га, яка розташована на території Бориспільського району та належить ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що Бориспільською окружною прокуратурою пред`явлено позовну заяву в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою. Так, наказом Головного управління Держземагентства у Київській області №10-1519/15-15-сг від 26 лютого 2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_2 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області та надано йому у власність земельну ділянку загальною площею 0,1000 га із кадастровим номером :04:006:1709 для індивідуального садівництва із земель державної власності на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. На підставі вищезазначеного наказу Головного управління Держземагентства у Київській області відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :04:006:1709 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08). В подальшому, 11 грудня 2015 року укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_2 (дарувальник) подарував, а обдаровувана ОСОБА_1 прийняла у дар земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, сільська рада Гнідинська. Відповідно до п. 1 вказаного договору площа земельної ділянки, що є предметом договору, становить 0,1 га. Згідно з п. З договору кадастровий номер земельної ділянки - :04:006:1709. В подальшому, 11 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим ОТ. прийнято рішення за номером 26983797 щодо державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:1709 за ОСОБА_1 . Встановлено, що спірна земельна ділянка із кадастровим номером накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне), що знаходиться в заплавній частині річки Дніпро. Так, відповідно до інформації Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України № 01-12/732 від 15 серпня 2019 року встановлено, що озеро Острівки (Млинне) знаходиться в заплавній частині річки Дніпро відноситься до водних об`єктів загальнодержавного значення відповідно ст. 5 Водного кодексу України. Також, згідно з вимогами ст. 88 Водного кодексу України, прибережна захисна смуга вказаного, об`єкту водного фонду повинна складати 100 метрів. При цьому, Управління не має можливості надати картографічні матеріали з відображенням місця розташування земельної ділянки та прибережної захисної смуги водного об`єкту. Враховуючи відсутність такої можливості, окружною прокуратурою з метою отримання картографічних матеріалів для підтвердження факту накладки спірної земельної ділянки на прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне), скеровано запит до Державного підприємства «Державний картографо геодезичний фонд України». Зазначена організація є одним з державних топографо-геодезичних та Картографічних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, виконують загальнодержавні топографо-геодезичні і картографічні роботи з демаркації та делімітації державного кордону, ведуть облік і реєстрацію топографо- геодезичних і картографічних робіт, забезпечують функціонування та розвиток Державної геодезичної мережі України. Так, ДП «Укркартгеофонд» листом № 21 від 23 червня 2021 року надано викопіювання з топографічних матеріалів, а саме з топографічної карти станом місцевості на 1992 рік та космічного знімку станом місцевості на 2018 рік зі схемою накладення спірної земельної ділянки на землі водного фонду, а саме на водну поверхню та на 100 метрову прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне). Таким чином, підтверджено накладення земельної ділянки із кадастровим номером :04: 006:1709 площею 0,10 га на землі водного фонду. На даний час згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:1709 площею 0,10 га перебуває у приватній власності ОСОБА_1 . Таким чином, наявність судового спору щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:1709 може спонукати відповідача ОСОБА_1 до вжиття активних дій з метою утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у вищевказаній справі, недопущення повернення земельної ділянки у власність держави. З урахуванням вище- викладеного, є обґрунтовані підстави передбачати ймовірне вчинення відповідачем у даній справі таких дій, що, в свою чергу, унеможливить, за умови задоволення позовних вимог прокурора, повне та реальне поновлення інтересів держави та матиме своїм наслідком необхідність вжиття додаткових заходів представницького характеру.

Дана заява про забезпечення позову, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2025 року, передана на розгляд судді Яковлєвій Л.В.

Згідно положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд, згідно ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України, може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що в провадженні судді Бориспільського міськрайонного суду Муранової-Лесів І.В. перебуває цивільна справа №359/8013/22 за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі : Золочівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа : ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року провадження у вказаній справі відкрито та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

За змістом ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, наведеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі за № 183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З викладених у заяві про забезпечення позову обставин вбачається, що між сторонами існує спір щодо неправомірного набуття права власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:1709 площею 0, 10 га, яка розташована на території Бориспільського району перебуває у приватній власності ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, враховуючи наявність спору між сторонами, а також те, що з наявних в матеріалах справи доказів та документів, встановлено, що з урахуванням співмірності заходів із позовними вимогами, а також того, що невжиття даного способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та порушити права відповідачів по справі, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові та доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови від позову.

Відповідно ч. 10, 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 149 153, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Золочівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа : ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:1709 площею 0, 10 га, яка розташована на території Бориспільського району та належить ОСОБА_1 .

В межах виконання даної ухвали визначити стягувачем: Київську обласну прокуратуру (ЄДРПОУ -02909996, адреса : м. Київ, б-р. Лесі Українки, 27/2), боржником визначити : ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ).

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали суду, відповідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, направити для відома сторонам та для виконання Бориспільському відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63).

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 19 травня 2025 року і підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя Яковлєва Л.В.