Справа №463/4291/25
Провадження №4-с/463/18/25
УХВАЛА

судового засідання

02 червня 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря с/з Козак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації квартира АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби y місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79007, Україна, м. Львів, вул. Котлярська, буд., 6, ) на бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту в межах виконавчого провадження ВП № 37054140, №45077164, -

учасники справи:

скаржник ОСОБА_2 (не з`явилася),

представник скаржника адвокат Тарас МАГИРОВСЬКИЙ,

державний виконавець Олена ОПРИСК,

в с т а н о в и в :

І. ФАБУЛА СПРАВИ.

Стислий виклад позиції скаржника:

Скаржниця звернулася до суду із скаргою в порядку ст.447 ЦПК України на бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту в межах виконавчого провадження ВП № 37054140, №45077164.

Просить суд:

визнати незаконною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арештів, накладених на грошові кошти і майно ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у виконавчому провадженні № 37054140, №45077164;

зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття (скасування) наступних арештів з майна ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , що були накладені у виконавчому провадженні № 37054140, №45077164:

арешт нерухомого майна (номер запису про обтяження № 20145453, дата державної реєстрації обтяження: 06.03.2015 18:35:04) накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 45077164, дата документа: 20.10.2014. видавник: ОСОБА_3 , державний виконавець Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ інформація про обтяження, з якого здійснено перенесення реєстраційний номер: 8976500;

арешт нерухомого майна (номер запису про обтяження № 20145491, дата державної реєстрації обтяження: 16.07.2013 17:05:56, вид обтяження: Арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, інформація про обтяження, з якого здійснено перенесення: номер запису про обтяження: 1675865, тип документа: постанова, постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37054140, дата документа: 11.04.2013, видавник: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції;

арешт нерухомого майна (номер запису про обтяження № 20145551, дата державної реєстрації обтяження: 17.12.2009 15:30:13, вид обтяження: Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер: 9358427, предмет обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, підстава виконавчий лист, серія та номер: 2-1216, дата документа: 18.08.2009, видавник: Личаківським районним судом м.Львова, додаткові відомості: державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Адамко Т.В.;

арешт нерухомого майна номер запису про обтяження № 1675865, дата державної реєстрації обтяження: 16.07.2013 17:05:56, вид обтяження: Арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, тип документа: постанова, постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37054140, дата документа: 11.04.2013, видавник: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції;

арешт нерухомого майна номер запису про обтяження № 8976500, дата державної реєстрації обтяження: 06.03.2015 18:35:04, вид обтяження: Арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, тип документа: постанова, про арешт майна - боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 45077164, дата документа: 20.10.2014, видавник: ОСОБА_3 , державний виконавець Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ;

арешт нерухомого майна, обтяження реєстровий № 9358427, дата державної реєстрації обтяження: 17.12.2009 15:30:13, реєстраційний номер: 9358427, предмет обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, підстава Виконавчий лист, серія та номер: 2-1216, дата документа: 18.08.2009, видавник: Личаківським районним судом м. Львова, додаткові відомості: державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Адамко Т.В.;

арешт нерухомого майна, обтяження реєстровий № 10151280, номер запису про обтяження 2014555, зареєстровано: 17.08.2010 16:30:24 за № 10151280, підстава обтяження: постанова державного виконавця б/н, виданий 17.08.2010, видавник Шевченківський ВДВС ЛМУЮ, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

Скаргу (а.с.1-5) мотивує тим, що Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18.08.2009 року у справі №2-1216/2009 р. було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №06/59/07-А від 07.05.2007 року у національній валюті України в розмірі 178712 грн. 66 коп. суму заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом та 1700 грн. судових витрат та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

18.08.2009 року Личаківським районним судом м. Львова було видано виконавчі листи на виконання вищезазначеного судового рішення.

Виконавчий лист, виданий року Личаківським районним судом м. Львова у справі №2- 1216/2009р. щодо стягнення коштів з ОСОБА_4 , перебував на примусовому виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції виконавчі провадження № 37054140, №45077164.

В межах виконавчого провадження № 37054140, №45077164 державними виконавцями Шевченківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі постанов було накладено арешти на нерухоме майно та заборону на його відчуження.

Постановами державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції ЛМУЮ накладено арешт на все належне ОСОБА_4 , нерухоме майно. Зокрема, наявні наступні арешти та обтяження:

Обтяження № 20145453

Дата державної реєстрації обтяження: 06.03.2015 18:35:04

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Невизначене майно

Інформація про обтяження, з якого здійснено перенесення

Номер запису про обтяження: 8976500

Тип документа: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 45077164, дата документа: 20.10.2014. видавник: ОСОБА_3 , державний виконавець Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ

Обтяження № 20145491

Дата державної реєстрації обтяження: 16.07.2013 17:05:56

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Інформація про обтяження, з якого здійснено перенесення

Номер запису про обтяження: 1675865

Тип документа: постанова, постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37054140, дата документа: 11.04.2013, видавник: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції

Обтяження реєстровий № 20145551

Дата державної реєстрації обтяження: 17.12.2009 15:30:13

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Реєстраційний номер: 9358427

Предмет обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

Тип документа: інший, Виконавчий лист, серія та номер: 2-1216, дата документа: 18.08.2009, видавник: Личаківським районним судом м. Львова, додаткові відомості: державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Адамко Т.В.

Обтяження № 1675865

Дата державної реєстрації обтяження: 16.07.2013 17:05:56

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Тип документа: постанова, постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37054140, дата документа: 11.04.2013, видавник: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції

Обтяження № 8976500

Дата державної реєстрації обтяження: 06.03.2015 18:35:04

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Тип документа: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 45077164, дата документа: 20.10.2014, видавник: ОСОБА_3 , державний виконавець Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ

Тип обтяження: Арешт нерухомого майна

Обтяження реєстровий № 9358427

Дата державної реєстрації обтяження: 17.12.2009 15:30:13

Реєстраційний номер: 9358427

Предмет обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

Тип документа: інший, Виконавчий лист, серія та номер: 2-1216, дата документа: 18.08.2009, видавник: Личаківським районним судом м. Львова, додаткові відомості: державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Адамко Т.В.

Арешт нерухомого майна

Обтяження реєстровий № 10151280

номер запису про обтяження 20145551

Зареєстровано: 17.08.2010 16:30:24 за № 10151280

Підстава обтяження: постанова державного виконавця б/н, виданий 17.08.2010, видавник Шевченківський ВДВС ЛМУЮ

Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

04 липня 2024 року на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було скеровано адвокатський запит з вимогою надання відповіді щодо наявних виконавчих проваджень та надання копій матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення.

Листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові №101700 від 15 липня 2024 року було повідомлено, про завершення виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 в тому числі і виконавчого провадження № 37054140, №.07.2014 року, про його знищення через закінчення трирічного терміну його зберігання та неможливість ознайомлення з його матеріалами.

З метою скасування арештів, накладених у межах завершення виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 в тому числі і виконавчого провадження №43766811 боржник, звернулася до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові з вимогою негайно зняти всі накладені в рамках завершеного виконавчого провадження арешти на майно та кошти шляхом винесення відповідних постанов.

08.05.2025 року отримано відповідь № 39826 від 07.05.2025 року, наданою Шевченківським ВДВС у м. Львові, якою було відмовлено у знятті накладених виконавчою службою арештів.

На думку ОСОБА_4 , дії державного виконавця щодо відмови в скасуванні арешту, накладеного на все її майно та кошти є неправомірними, в зв`язку з чим вимушена звернутись із зазначеною скаргою до суду.

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та реєстру боржників будь-яких виконавчих проваджень де б боржником була ОСОБА_4 , в тому числі і виконавче провадження № 37054140, №45077164 не перебуває на виконанні.

Виконавчі провадження, де б боржником була ОСОБА_4 , в тому числі і виконавче провадження № 37054140, №45077164 були завершені зокрема ще 31.07.2014 року. З моменту закінчення виконавчих проваджень, в тому числі і № 37054140, №45077164 пройшло більше десяти років, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначені Законом України «Про виконавче провадження», як в редакції, яка діяла на момент закінчення виконавчого провадження, так і в редакції, яка діє на цей час, сплинув. Жодних відомостей про те, що до суду із заявою про поновлення строку, стягувач звертався немає, як і в суді відсутні будь-які дані в матеріалах справи, в тому числі і щодо заміни стягувача.

А тому з метою захисту своїх порушених прав, як боржника у виконавчому провадженні, скаржник звернулася до суду з відповідною скаргою, яку просить задовольнити.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ:

Представник скаржника адвокат Тарас МАГИРОВСЬКИЙ в судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби y місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державний виконавець Олена Оприск в судовому засіданні проти скарги заперечила з підстав, зазначених у відзиві на скаргу (а.с.33-35).

Згідно скерованого відзиву на скаргу державний виконавець просив відмовити в задоволенні скарги з підстав її необґрунтованості та безпідставності. Крім того, обґрунтовуючи вмотивованість заявлених заперечень на скаргу зазначив про таке.

Згідно даних АСВП на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

- №37054140 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1216/09 виданого 11.12.2009 Личаківським районним судом м.Львова про стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 180442,66 грн. заборгованості 20.03.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 11.04.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скеровано в реєструю органи. 16.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортний засіб марки TOYOTA YARIS ДНЗ НОМЕР_2 , ТЕ скеровано в УПП у Львівській області. 04.02.2014 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного, оскільки на виконанні перебувають декілька виконавчих проваджень щодо одного боржника. 31.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п7. ч.1 ст. 47 (стара редакція), а саме. боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

- №45077164 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1216/09 виданого 11.12.2009 Личаківським районним судом м.Львова про стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 180442,66 грн заборгованості (повторне пред`явлення). 15.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного, оскільки на виконанні перебувають декілька виконавчих проваджень щодо одного боржника. 20.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та скеровані у реєструючі органи. 13.11.2014 року державним виконавцем оголошено в розшук майно боржника. 30.12.2015 постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), а саме боржником виконавчий документ не виконано, транспортний засіб, оголошений в розшук, не знайдено протягом року.

Матеріали виконавчих проваджень, на підставі яких накладено арешти знищені за закінченням терміну зберігання відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби №2274/5 від 25.12.2008.

Згідно ч. 4 ст.59 закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Підставою для зняття арешту з майна також є повне фактичне виконання рішення суду згідно п. 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Арешт на майно боржника накладається з урахуванням суми богу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Рішенням від 26 червня 2013 р. № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційного Суду України (далі КСУ) визначено, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини та громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя.

У випадку зняття арешту з майна боржника порушується право стягувача на виконання рішення суду, а отже і на справедливий судовий захист.

Окрім того, зняття арешту з майна боржника у даному випадку компрометує судову систему, оскільки породжує практику ігнорування судових рішень та Законів України, що мають та покликані захищати права фізичних та юридичних осіб як стягувачів при примусовому виконанні судових рішень.

В постанові Верховного Суду №947/36027/21 від 28.08.2024 вказано, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» від 25 липня 2013 року).

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палат Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61 5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21 від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 рок у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у скла колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Однак позивачем не підтверджено факт відсутності майнових претензій стягувача за вказаними виконавчими провадженнями.

Згідно відомостей, що містяться у вільному доступі інтернет-ресуpcy Google, AТ «Сев банк» як правонаступника ПАТ «Кредитпромбанк». Відповідно, вищезазначени правонаступник має право звернутись в суд з клопотанням про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення до примусового виконання.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ:

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.05.2025 року справу передано в провадження судді Білоуса Ю.Б.

Ухвалою судді від 12.05.2025 року скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України.

ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2).

Відповідно до положень ст.447 ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД, ТА ЗАСТОСОВУВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, постановляючи ухвалу відповідно до вимог ст.ст.260,451 ЦПК України, суд вважає, що в скарзі слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що" стаття 6 §1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Судом встановлено, що згідно даних АСВП на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби y місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі провадження:

- №37054140 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1216/09 виданого 11.12.2009 Личаківським районним судом м.Львова про стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 180442,66 грн. заборгованості 20.03.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 11.04.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скеровано в реєструю органи. 16.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортний засіб марки TOYOTA YARIS ДНЗ НОМЕР_2 , ТЕ скеровано в УПП у Львівській області. 04.02.2014 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного, оскільки на виконанні перебувають декілька виконавчих проваджень щодо одного боржника. 31.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п7. ч.1 ст. 47 (стара редакція), а саме. боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

- №45077164 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1216/09 виданого 11.12.2009 Личаківським районним судом м.Львова про стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 180442,66 грн заборгованості (повторне пред`явлення). 15.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного, оскільки на виконанні перебувають декілька виконавчих проваджень щодо одного боржника. 20.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та скеровані у реєструючі органи. 13.11.2014 року державним виконавцем оголошено в розшук майно боржника. 30.12.2015 постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), а саме боржником виконавчий документ не виконано, транспортний засіб, оголошений в розшук, не знайдено протягом року.

В межах виконавчого провадження № 37054140, №45077164 державними виконавцями Шевченківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі постанов було накладено арешти на нерухоме майно та заборону на його відчуження.

Постановами державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції ЛМУЮ накладено арешт на все належне ОСОБА_4 , нерухоме майно. Зокрема, наявні наступні арешти та обтяження:

Обтяження № 20145453

Дата державної реєстрації обтяження: 06.03.2015 18:35:04

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Невизначене майно

Інформація про обтяження, з якого здійснено перенесення

Номер запису про обтяження: 8976500

Тип документа: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 45077164, дата документа: 20.10.2014. видавник: ОСОБА_3 , державний виконавець Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ

Обтяження № 20145491

Дата державної реєстрації обтяження: 16.07.2013 17:05:56

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Інформація про обтяження, з якого здійснено перенесення

Номер запису про обтяження: 1675865

Тип документа: постанова, постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37054140, дата документа: 11.04.2013, видавник: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції

Обтяження реєстровий № 20145551

Дата державної реєстрації обтяження: 17.12.2009 15:30:13

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Реєстраційний номер: 9358427

Предмет обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

Тип документа: інший, Виконавчий лист, серія та номер: 2-1216, дата документа: 18.08.2009, видавник: Личаківським районним судом м. Львова, додаткові відомості: державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Адамко Т.В.

Обтяження № 1675865

Дата державної реєстрації обтяження: 16.07.2013 17:05:56

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Тип документа: постанова, постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37054140, дата документа: 11.04.2013, видавник: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції

Обтяження № 8976500

Дата державної реєстрації обтяження: 06.03.2015 18:35:04

Вид обтяження: Арешт нерухомого майна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно

Тип документа: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 45077164, дата документа: 20.10.2014, видавник: ОСОБА_3 , державний виконавець Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ

Тип обтяження: Арешт нерухомого майна

Обтяження реєстровий № 9358427

Дата державної реєстрації обтяження: 17.12.2009 15:30:13

Реєстраційний номер: 9358427

Предмет обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

Тип документа: інший, Виконавчий лист, серія та номер: 2-1216, дата документа: 18.08.2009, видавник: Личаківським районним судом м. Львова, додаткові відомості: державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Адамко Т.В.

Арешт нерухомого майна

Обтяження реєстровий № 10151280

номер запису про обтяження 20145551

Зареєстровано: 17.08.2010 16:30:24 за № 10151280

Підстава обтяження: постанова державного виконавця б/н, виданий 17.08.2010, видавник Шевченківський ВДВС ЛМУЮ

Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

Як зазначив державний виконавець у поданому відзиві на скаргу, матеріали виконавчих проваджень, на підставі яких накладено арешти знищені за закінченням терміну зберігання відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби №2274/5 від 25.12.2008.

04 липня 2024 року на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було скеровано адвокатський запит з вимогою надання відповіді щодо наявних виконавчих проваджень та надання копій матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення.

Листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові №101700 від 15 липня 2024 року було повідомлено, про завершення виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 в тому числі і виконавчого провадження № 37054140, №.07.2014 року, про його знищення через закінчення трирічного терміну його зберігання та неможливість ознайомлення з його матеріалами.

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчих листів № 2-1216/09 виданого 11.12.2009, пред`явлення їх до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині першій статті 48 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із частиною другою статті 57 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Схожі за змістом приписи містяться у статті 56 Закону № 1404-VIII.

Виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником із метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом.

Отже, правовою метою накладення державним (приватним) виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Щодо правових підстав завершення виконавчого провадження:

Термін «завершення виконавчого провадження» застосовувався у нормі статті 30 Закону № 606-XIV як узагальнююче поняття процесуальної стадії виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно з статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно з статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно з статтею 48 цього Закону.

У Законі № 1404-VIII (чинний на момент розгляду справи судами) відсутня норма, аналогічна нормі частини першої статті 30 Закону № 606-XIV. Закон № 1404-VIII не містить такого поняття, як «завершення виконавчого провадження», водночас окремо врегульовує виконавчі дії щодо закінчення виконавчого провадження у статті 39 та щодо повернення виконавчого документа стягувачу в статті 37.

Частина перша статті 47 Закону № 606-XIV визначала, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 1) є письмова заява стягувача; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; 4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно; 9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Аналогічні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу визначені і в подальшому в частині першій статті 37 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Правові підстави для повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, у статті 48 Закону № 606-XIV визначались так: виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню) (частина перша цієї статті); виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання (частина друга цієї статті).

У Законі № 1404-VIII на відміну від Закону № 606-XIV повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, не визначається як окрема підстава завершення виконавчого провадження, а є правовою підставою для закінчення виконавчого провадження (пункт 10 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини перша та друга статті 49 Закону № 606-XIV).

Підстави для закінчення виконавчого провадження на момент розгляду цієї справи у судах визначені у частині першій статті 39 Закону № 1404-VIII.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного (приватного) виконавця не проводяться (див. подібні висновки у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 569/6234/22).

Щодо правових наслідків завершення виконавчого провадження:

Суд зазначає, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчого документа стягувачу є формами завершення виконавчого провадження, проте вони мають різні правові підстави та відповідно різні правові наслідки.

Закінчення виконавчого провадження є стадією виконавчого провадження і передбачає завершення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення в межах відповідного виконавчого провадження. Зміст правових підстав для закінчення виконавчого провадження, визначених частиною першою статті 49 Закону № 606-XIV (частиною першою статті 39 Закону № 1404-VIII), свідчить про об`єктивну неможливість виконати відповідне рішення у примусовому порядку. На відміну від обставин, що зумовлюють повернення виконавчого документа стягувачу, обставини, які є підставою для закінчення виконавчого провадження, не перестануть існувати в майбутньому.

З наведеного слідує і формування наслідків закінченого виконавчого провадження, зокрема, виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочато знову, крім випадків передбачених законом (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII).

Водночас частиною п`ятою статті 47 Закону № 606-XIV визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (аналогічна норма міститься в частині п`ятій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Повернення виконавчого документа стягувачу є процесуальною дією державного (приватного) виконавця, яка вчиняється останнім у випадку, коли внаслідок існування певних обставин або дій чи бездіяльності учасників виконавчого провадження неможливо у примусовому порядку виконати відповідне рішення. Разом з цим повернення виконавчого документа стягувачу не свідчить про неможливість примусового виконання рішення взагалі, а лише про таку неможливість у певний момент. Тобто якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, то останній може повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення.

Наслідки завершення виконавчого провадження визначені статтею 50 Закону № 606-XIV.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Схожі за змістом норми містяться у частинах першій, другій статті 40 Закону № 1404-VIII.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження й у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.

Законодавець у Законі № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, передбачив випадки, за яких арешт з майна знімається одночасно із поверненням виконавчого документа стягувачу, а саме: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (частина третя статті 37 Закону № 1404-VIII).

Враховуючи наведене, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Аналіз пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), свідчить про те, що в ньому відсутня вказівка на обов`язок державного виконавця щодо зняття арешту, оскільки в ньому зазначається про обов`язок останнього вказати на наслідки відповідної виконавчої дії (закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого провадження), якщо законом такі наслідки передбачені.

Положеннями частин першої статті 50 Закону № 606-XIV передбачено два випадки, коли державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Оскільки частиною першої статті 50 Закону № 606-XIV не визначалось обов`язку державного виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, то відсутні підстави стверджувати, що пункт 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачав такий наслідок.

З наведеного вище вбачається, що законодавство про виконавче провадження передбачає зняття арешту майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні: 1) виконавцем; 2) начальником відділу державної виконавчої служби; 3) судом.

Випадки, за яких державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, досліджувались у попередньому розділі цієї постанови. Зокрема, виконавець знімає арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII). Подібні положення містяться у частині першій статті 50 Закону № 606-XIV. Також виконавець знімає арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

У незакінченому виконавчому провадженні виконавець знімає арешт з майна боржника у випадках, визначених частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII, з-поміж яких: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно тощо.

Також виконавець знімає арешт з майна боржника, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (частина четверта статті 40 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 60 Закону № 606-XIV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (аналогічні положення містить частина третя статті 59 Закону № 1404-VIII).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 60 Закону № 606-XIV; частина п`ята статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, визначення посадової особи, яка має повноваження зняти арешт з майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні, залежить від конкретних обставин і підстав зняття такого арешту.

Відповідно до сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року, у справі № 2/1522/11652/11, провадження № 14-137цс24, висновку про застосування відповідних норм права:

Законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме:

- у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.

Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Зокрема, відповідно до положень ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час розгляду скарги № 1404-VIII), у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається (1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру).

А відтак з урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що оскільки виконавчі документи в межах виконавчих проваджень ВП № 37054140, №45077164 постановами державного виконавця повернуто стягувачу. Зокрема, у ВП № 37054140, 31.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7. ч.1 ст. 47 (стара редакція), а саме: боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, та у ВП №45077164 30.12.2015 постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), а саме боржником виконавчий документ не виконано, транспортний засіб, оголошений в розшук, не знайдено протягом року, то суд приходить до висновку про відсутність у державного (приватного) виконавця обов`язку зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові.

При цьому, обставин, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII, для зняття арешту з майна у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, в ході розгляду скарги судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених скаржником вимог, а тому в задоволенні скарги суд відмовляє.

Керуючись статтями 260,261,354,355,447,450,451 ЦПК України, статтями 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації квартира АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби y місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79007, Україна, м. Львів, вул. Котлярська, буд., 6, ) на бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту в межах виконавчого провадження ВП № 37054140, №45077164 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Юрій БІЛОУС