Справа № 682/7/25
Провадження № 2/682/255/2025
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2025 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І.,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивача - адвоката Маринюка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про припинення права спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, третя особа - Славутська міська рада Шепетівського району Хмельницької області,
03.01.2025 адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та просить припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/7 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Славутська міська рада Шепетівського району Хмельницької області.
10.03.2025 за клопотанням представника позивача адвоката Маринюка С.О. суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_7 ..
У вступному слові адвокат Маринюк С.О. позовні вимоги підтримав та пояснив, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у спільній сумісній власносності ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Оскільки частки власників у праві спільної часткової власності є рівними, то вважає, що частка ОСОБА_8 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/7, частка ОСОБА_9 - 1/7.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер в м. Славута Хмельницької області. Відповідач ОСОБА_2 на час смерті батька ОСОБА_9 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживав, так як на початку 1990-х років виїхав на постійне проживання в Росію, набув громадянство Росії, проживає в м. Єкатиринбург, заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9 не подавав і таким чином спадщину після смерті ОСОБА_9 не прийняв.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також позивачка ОСОБА_10 є дітьми ОСОБА_9 та спадкоємцями його майна першої черги за законом. Але ці особи на час смерті спадкодавця ОСОБА_9 разом з ним не проживали, заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька не подавали , а отже не набули в порядку спадкування за законом право на належну ОСОБА_9 1/7 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_8 , але не оформила своїх спадкових прав на належну спадкодавцю 1/7 частку у праві спільної усмісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області. Після її смерті спадщину прийняла дочка - позивачка ОСОБА_1 , яка подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8 та отримала свідоцтво про право на спадщину на інше майно.
Частка ОСОБА_8 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 не була визначена на час її смерті, тому нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно.
Оскільки ОСОБА_8 мала право на 1/7 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також успадкувала 1/7 частку у праві спільної сумісної власності на цю квартиру після смерті чоловіка ОСОБА_9 , то на час смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 частка ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 2/7.
Тому просить позов задовольнити, припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/7 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явились повторно та не повідомили про причини неявки, відзив на позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представнику позивача адвокату Маринюку С.О. судом роз`яснені умови та наслідки заочного розгляду справи і за його згодою суд постановив розглянути справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи - Славутської міської ради Шепетівського району Хмельницької області належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, в судове засідання не з`явився, у заяві просить розглянути справу за його відсутності.
Заслухавши вступне слово представника позивачки адвоката Маринюка С.О., свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
За загальним правилом, якщо частки у праві спільної сумісної власності не визначені за домовленістю співвласників, законом або рішенням суду, вважається, що вони рівні. Наведене стверджується положеннями частини 2 статті 370 ЦК України, відповідно до якої у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16 листопада 1998 року, виданим Відкритим акціонерним товариством "Славутський руберойдовий завод" м. Славута Хмельницької області та Славутським бюро технічної інвентаризації (а.с.26-27).
Загальна площа квартири 45,5 кв.м., житлова площа - 29,00 кв.м. Квартира розташована в малоповерховій житловій будівлі. Оціночна вартість складає 831202,07 грн, що стверджується технічним паспортом (а.с.17-25) та довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 29 грудня 2024 року (а.с.28-29).
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 370 ЦК України, відсутність домовленості між співвласниками або рішення суду щодо визначення інших часток співвласників квартира АДРЕСА_1 , суд вважає, що частки кожного із співвласників вказаної квартири є рівними і становлять 1/7 частку у праві спільної сумісної власності.
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 13 квітня 1961 року (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер в місті Славута Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11 квітня 2013 року (а.с.7).
Після смерті ОСОБА_9 , відкрилась спадщина, зокрема і на належну йому 1/7 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Спадкова справа після смерті ОСОБА_11 не заводилась, що стверджується листом нотаріуса (а.с.30).
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 , 1937 р.н., був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_8 , 1941 р.н., та ОСОБА_2 , 1971 р.н., що стверджується довідкою № 7042/26-13 від 26.12.2024, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області (а.с.12).
ОСОБА_8 , як дружина і спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9 в порядку, визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї.
Син спадкодавця ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_9 був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, але разом з ним не проживав, що стверджується показаннями свідків та письмовими доказами.
Так, свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 показали, що вони проживають в будинку АДРЕСА_3 і є сусідами сім`ї ОСОБА_14 . Вони особисто були знайомі з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і з їхніми дітьми: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , її чоловіком - ОСОБА_5 та донькою - ОСОБА_6 . ОСОБА_9 та ОСОБА_8 отримали квартиру АДРЕСА_1 від Руберойдового заводу в кінці 1960-х років. ОСОБА_2 народився у 1971 році. Після закінчення школи, у 1987 році ОСОБА_2 вступив до мореходного училища в м. Сімферопіль АР Крим. На початку 1990-х років ОСОБА_2 поїхав на заробітки в Росію в м. Єкатеринбург і залишився там на постійне проживання, отримав громадянство Росії, створив сім`ю, іноді приїжджав в гості до батьків в м. Славуту, але з початку 1990-х років у квартирі АДРЕСА_1 не проживав. У 2001 році до ОСОБА_2 поїхав брат ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_3 разом з чоловіком ОСОБА_5 і дочкою ОСОБА_6 , 1995 року народження. Всі вони залишились на постійне проживання в Росії, отримали російське громадянство. ОСОБА_16 та ОСОБА_7 по досягненню повноліття переїхали в м. Київ, де проживають по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 , 1937 р.н., помер. Після його смерті у квартирі залишилась ОСОБА_8 одна. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_14 марії у квартирі ніхто не проживає.
З дослідженої судом справки, виданої індивідуальним підприємцем ОСОБА_2 вбачається, що від здійснює підприємницьку діяльність і зареєстрований підприємцем у адміністрації Верх-Ісетського району міста Єкатеринбурга з 15 липня 2001 року (додається).
З копії паспорта НОМЕР_3 , виданого 18.08.2003 р Верх-Ісетським РУВС міста Єкатеринбурга, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець міста Славута Хмельницької області, є громадянином Росії (додається).
Показання свідків в сукупності з письмовими доказами дають підстави суду вважати, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_4 його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець міста Славута Хмельницької області, хоча і був зареєстрованим за місцем проживання батька в АДРЕСА_2 , але за цією адресою не проживав, тому за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину не прийняв і права на спадкове майно не набув.
Таким чином, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_8 збільшила свою частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 на 1/7 і її загальний розмір складає 2/7.
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла в місті Славута Шепетівського району Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 14 серпня 2023 року (а.с.8).
На день смерті ОСОБА_8 була зареєстрована одна за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою № 7043/26-13 від 26.12.2024 виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області (а.с.13).
Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 30 квітня 1965 року (а.с.10) та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_6 від 05 травня 1984 року, з якого вбачається, що після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище ОСОБА_14 на ОСОБА_17 (а.с.11).
Відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є сином ОСОБА_8 , що стверджується його заявою нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері і ця заява прийнята нотаріусом без зауважень щодо підтвердження факту родинних відносин (а.с.86).
Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями майна ОСОБА_8 першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України.
Після смерті ОСОБА_8 , за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.82, 86) нотаріусом заведена спадкова справа № 6/2024 (а.с.80-103).
Згідно зі ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Позивачці ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на 1/2 частку житлового дерев`яного будинку, належного спадодавиці на час її смерті (а.с.102).
Отже, суд знаходить, що спадкоємці ОСОБА_8 , які прийняли спадщину - ОСОБА_7 та ОСОБА_1 не укладали між собою посвідчених нотаріусом угод про зміну розміру частки когось із них у спадщині. Наведене стверджується також спадковою справою (а.с.80-103).
Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Нотаріус відмовив позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , так як неможливо визначити належну їй частку у праві спільної сумісної власності (а.с.30).
Проте на підставі досліджених доказів суд встановив, що частка ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 складала 2/7.
Тому відповідно до вимог ст.ст. 1267, 1266 ЦК України спадкоємці ОСОБА_8 позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_7 , які подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері, набули в рівних частках право власності на спадкове майно, тобто на 2/7 частки квартири АДРЕСА_1 , і частка кожного з них становить 1/7 (2/7 : 2=1/7).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини на 1/7 частку квартири АДРЕСА_1 у позасудовому порядку.
Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на 1/7 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_8 , суд, беручи до уваги, що позивачка прийняла спадщину, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в межах їх обгрунтованості та доведеності.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 263-265, 273, 282, 289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителькою АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/7 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі Електронний суд.
Головуючий суддя Зеленська В. І.