Єдиний унікальний номер 341/574/25
Номер провадження 2/341/429/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 травня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Аннишина С.І.,

за участю секретаря судового засідання: Рарик В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №676173969 від 10.02.2020 у розмірі 20561, 00 гривень, яка складається з: 8000, 00 гривень заборгованість по кредиту; 12561, 00 гривень заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

В огрунтування позову посилається на те, що 10.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №676173969 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальниці кредит на суму 8 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчився 28.11.2019. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору низкою додаткових угод до 31.12.2024.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №85 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до відповідача. В подальшому право вимоги перейшо від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Онлайн Фінанс». 14.02.2022 ТОВ «ФК «Оналайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №14/02/2022-01 відповідно до умов якого позивачу відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 20 561 грн 00 коп.

Таким чином, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо кредитного договору в повному обсязі, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 20 561, 00 грн, що складається з тіла кредиту - 8 000,00 грн. та 12 561,00 грн заборгованість за несплачених відсотків за користування кредитом.

Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути на його користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами та сплаченим судовим збором за подання позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 24 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал»» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Правом на подання відзиву не скористалася. На адресу суду повернувся поштовий конверт із позначкою - «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подаввідзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, судом постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи.

10.02.2020 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено договір №676173969, в електронній формі, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 8 000,00 грн. Відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 4RZW9K42.

Згідно із пунктом 1.2. Договору кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.

Відповідно до пункту 1.3. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою, в розмірі 0,01 відсотків кредиту за кожний день користування кредтом.

Відповідно до пункту 1.4. Договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений пунктом 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносии між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов?язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).

Згідно з пунктом 1.5. Договору, базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку користування Кредитом вказаного в п. 1.2. Договору, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору.

Відповідно до умов Додаткової угоди від 13.03.2020 до Договору №676173969 від 10.02.2020, сторони погодили продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором №676173969 від 10.02.2020 на наступну кількість днів: тридцять.

Пунктом 2 Додаткової угоди передбачено, що на момент укладення цієї Додаткової угоди Позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за користування Кредитом.

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди, починаючи з 11.03.2020 Позичальник сплачує за користування кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди.

На підтвердження факту перерахування коштів відповідачу позивачем надано: копію платіжного доручення від 10.02.2020, код 28569246 на суму 8 000,00 грн.

28.11.2018 ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклали договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно із пунктом 1.3 Договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно із пунктом 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до пункту 8.2 договору строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Пізніше між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладено низка додаткових угод, відповідно до яких сторони погодили продовжити строк дії Договору до 31.12.2024.

.Відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, продовженим низкою додаткових угод на строк до 30.12.2024, право вимоги від ТОВ "Таліон Плюс" перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Відповідно до реєстру прав вимоги №8 від 17.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до договору факторингу №14/02/2022-01 від 14. 02.2022, право вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло до ТОВ «Юніт капітал». Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 15.02.2022, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №676173969, наданим первісним кредитором, а саме ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу нараховано 8 000 гривень заборгованості за тілом кредиту та 11 745,00 гривень - за процентами

Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини)..

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

Так, позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Маніовео швидка фінансова допомога» 10.02.2020 укладено кредитний договір №676173969.

Позивачем доведено належними доказами здійснення перерахунку коштів на виконання умов вкаказаним кредитним договором. Крім того, позичальниця уклала додаткову угоду про продовження терміну кредитування строком на 30 днів.

Указані обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що відповідачка за цим кредитним договором отримала грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень на виконання умов договору. Подавши заявку на укладення додаткової угоди, відповідачка визнала заборгованість за кредитним договором. Внесення нею оплат на погашення заборгованості також підтверджують визнання нею умов кредитного договору.

Однак, після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 грошові кошти не повернула в повному обсязі та не сплатила проценти за користування ними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми кредиту в розмірі 8 000,00 грн.

У суду відсутні докази про те, що відповідачка мала перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, однак вона належним чином не виконувала свої зобов`язання по поверненню кредиту, порушивши умови кредитного договору.

При цьому суд враховує те, що відповідачка своїм правом на подання відзиву не скористалася і жодних доказів на спростування доводів позивача не надала.

Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за вказаним кредитним договором.

Так, статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц), яка в силу частини 4 статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Так, за умовами укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору № 676173969 від 10.02.2020, його сторони погодили, що строк користування кредитом становить 30 днів. Відповідно до умов додаткової угоди, строк договору продовжено ще на 30 днів. Таким чином, загальний строк користування кредитними коштами становить 60 днів.

Тобто, право ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору та додаткової угоди а саме 10.04.2020 року.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, за період з 10.02.2020 по 11.02.2020 року за кожен день користування кредитом нараховано відсотки в сумі 0, 80 грн, що узгоджуєється з умовами договору (пункт 1.3.Договору).

На виконання пункту 2 Додаткової угоди від 13.03.2020 відповідачкою того ж дня сплачено фактично нараховані відсотки за користування Кредитом у сумі 296,00 гривень.

З 13.03.2020 кредитором відповідно до пункту 3 Додаткової угоди нараховано відсотки в сумі 136, 00 грн за кожен день прострочення. А сам строк кредитування, згідно з умовами Додаткової угоди, продовжено на тридцять днів, тобто до 10.04.2020.

Таким чином після 10.04.2020 кредитодавець не мав права нараховувати відсотки за користування грошовими коштами у зв`язку із закінченням строку кредитування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 3 808,00 гривень відсотків за користування кредитом.

8 000 грн х 0.01% х30 днів = 24 ,00 гривні;

8 000 грн х 1,70% х30 днів = 4 080,00 гривень;

4080 грн + 24,00 грн = 4 104,00 гривень;

4104 грн 296 грн = 3 808,00 гривень.

Ця сума узгоджується із розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитодавцем, за період з 10.02.2020 по 10.04.2020.

Частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, відповідно до платіжної інструкції від 28.03.2025 №11783.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 391,16 гривень виходячи з розрахунку: 11 808*2422,40:20561.

Керуючись статтями 6, 7, 12, 13, 43,76-81, 82, 89, 128, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 676173969 в розмірі 11 808 (одинадцять тисяч вісімсот вісім) гривень 00 копійок, з яких: 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 808 (три тисячі вісімсот вісім) гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 1 391 (одну тисячу триста дев`яносто одну) гривню 16 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження юридичної особи: 01024, м.Київ, вул. Рогнідинська, буд.4, літера А, офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03 червня 2025 року.

СуддяСвятослав АННИШИН