Справа № 463/216/25
провадження 2/462/1641/25
У Х В А Л А

04 червня 2025 року, Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді Ліуша А.І., розглянувши заяву про самовідвід судді Залізничного районного суду м. Львова Ліша А.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної Казначейської Служби України, Територіального Управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відшкодування шкоди, спричиненої судом і посадовими особами органів державної влади в Україні,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної Казначейської Служби України, Територіального Управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відшкодування шкоди, спричиненої судом і посадовими особами органів державної влади в Україні, зокрема і суддею Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М.

03 червня 2025 року згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Ліушу А.І., для розгляду передано матеріали вказаної цивільної справи.

03 червня 2025 року, суддею Залізничного районного суду м. Львова Ліушем А.І., заявлено самовідвід у даній справі з мотивів того, що суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М. є колегою по роботі головуючої судді, тому вважає, що вищевказані факти можуть викликати, як в учасників справи, так і у безсторонньої особи сумнів щодо її об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Дослідивши заяву про відвід головуючої судді Ліуша А.І., та перевіривши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч.ч. 1, 2 ст.40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.199 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи, що суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М. є колегою по роботі головуючого судді, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості, а також для забезпечення справедливого, об`єктивного та неупередженого розгляду даної цивільної справи повноважним судом, встановленим законом, суд дійшов переконання, що заява судді Ліуша А.І., про самовідвід є підставною та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву про самовідвід судді Залізничного районного суду м.Львова Ліуша Андрія Ігоровича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної Казначейської Служби України, Територіального Управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відшкодування шкоди, спричиненої судом і посадовими особами органів державної влади в Україні задовольнити.

Матеріали справи № 463/216/25 передати до канцелярії Залізничного районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Ліуш