Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2565/25
Провадження № 2/279/1298/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/2565/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, 19.06.2021 між нею та відповідаче укладений шлюб, який зареєстрований Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що видано свідоцтво серія НОМЕР_1 та зроблено актовий запис №200.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком малолітньої дитини та відповідно зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, при цьому добровільної згоди між ними щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто. Відповідач працює неофіційно водієм вантажного автомобіля, займається вантажними перевезеннями, має у власності 3 об`єкти нерухомості, його дохід складає не менше 25000 грн. на місяць. На утримання сина надає близько 2000 грн., що є недостатнім для повноцінного забезпечення дитини.

Враховуючи те що добровільної згоди між ними не досягнуто та те, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального-розвитку, та саме на батьків покладено відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України та забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини та відповідно зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, при цьому він має реальну можливість сплачувати аліменти, просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій формі в сумі 6500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення, у межах суми платежу за один місяць, просить допустити до негайного виконання.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.04.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 06.05.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач порушила спір про стягнення аліментів на утримання дитини.

19.06.2021 року позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб, про що Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 та складено відповідний актовий запис №200.

Від шлюбу мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації народження РАЦС у місті Левіце Словацької республіки внесений відповідний запис (рік 2022, том 95, сторінка 78, серійний номер 223, номер народження НОМЕР_2 ) та видано свідоцтво про народження від 17.03.2022 року.

В даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач допомогу у вихованні та матеріальному забезпеченні їхньої спільної дитини надає в недостатньому для повноціного забезпечення дитини розмірі.

Статтею 51 Конституції України закріпленний конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Положеннями ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.1,2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Доказів про надання в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання неповнолітнього сина відповідачем до суду не подано.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (cт. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст.182 СК України).

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з положеннями частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В законодавстві термін "тверда грошова сума" є умовним та позначає відповідну суму аліментів на утримання дитини, що чітко визначена за домовленістю між платником та одержувачем аліментів або за рішенням суду.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає встановленим той факт, що дитина перебуває на утриманні та метеріальному забезпеченні матері, яку зокрема має надавати відповідач також.

Відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі та у заявленому позивачем розмірі.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов`язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, відповідач як батько, має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини.

Суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з якою проживає неповнолітній син, в силу вимог ч.3 ст.181 та ч.1 ст.184 СК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в розмірі 6500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, враховуючи, що позивач звернувся до суду 25.04.2025 року, то аліменти мають бути присуджені з дня її звернення до суду з позовом.

Статею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.4, 12, 19 ,141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень, починаючи з 25.04.2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в розмірі місячного платежу.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ