КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/6806//2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

29 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 рокуу справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 09 січня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Скарга подана з порушенням процесуального строку, визначеного положеннями частини 1 статті 354 ЦПК України.

Крім того, аналогічну апеляційну скаргу ОСОБА_1 направила засобами поштового зв'язку до Дарницького районного суду м. Києва, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вказані апеляційні скарги слід розглядати як одну.

13 лютого 2025 року Київський апеляційний суд ухвалою залишив апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 , без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: оплати судового збору в розмірі 4 542,00 грн. Також, апеляційний суд роз'яснив скаржнику необхідність подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши належні підстави, які підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

13 лютого 2025 року ухвалу Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року було направлено на адресу, зазначену апелянтом в апеляційній скарзі, як засіб для зв'язку із судом: АДРЕСА_1 .

14 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду поштовий конверт повернувся до Київського апеляційного суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

22 квітня 2025 року повторно направлено ухвалу Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року на зазначену скаржником адресу.

14 травня 2025 року поштовий конверт повернувся до Київського апеляційного суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, станом на 29 травня 2025 року, ухвала Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року скаржником не виконана, а саме клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не подано та не зазначено належних доказів, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Неподання клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження виключає можливість прийняття судом апеляційної скарги, яка подана поза межами визначеного процесуальним законом строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «SVITLANA NAUMENKO v. UKRAINE», «TREGUBENKO v. UKRAINE», «PRAVEDNA v. RUSSIA», «ZHELTYAKOV v. UKRAINE» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень, судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «YUNION ALIMENTARIYA v. SPAIN» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Таким чином, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом апеляційної інстанції скаржнику було роз`яснено за яких умов його право на поновлення строку на подачу апеляційної скарги може бути реалізовано, однак скаржник не скористався таким правом і не подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З врахуванням викладеного вище, оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно вирішувати питання про поновлення такого строку, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. 357, 358, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 рокуу справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.А. Слюсар