КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7944/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О.,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, постановлену під головуванням судді Шум Л.М.,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтеплоенерго» про визнання протиправною діяльності та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

У грудні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 із цим позовом.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

13 січня 2025 року ОСОБА_1 заявлено відвід судді Петренко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року визнано заявлений позивачем відвід судді Петренко Н.О. необґрунтованим. Справу передано до канцелярії суду для вирішення відводу у відповідності до частини 3 статті 40, частини 1 статті 33 ЦПК України.

16 січня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про виправлення описки в ухвалі суду від 14 січня 2025 року, у якій просить:

(а) зазначити у вступній частині ухвали, якою визнано заявлений ОСОБА_1 відвід судді Петренко Н.О. у справі № 759/26708/24 необґрунтованим, - дату («15 січня 2025 року») та місце її постановлення («місто Київ»);

(б) зазначити у резолютивній частині ухвали, якою визнано заявлений ОСОБА_1 відвід судді Петренко Н.О. у справі № 759/26708/24, - строк набрання нею законної сили («Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання»).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року, постановленою під головуванням судді Петренко Н.О., відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 14 січня 2025 року.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що оскаржувана ухвала оформлена із порушенням вимог ЦПК України: назва судового рішення містить словосполучення «іменем України», назву суду зазначено як «Святошинський районний суд м. Києва» замість «Святошинський районний суд міста Києва».

Заявляючи про виправлення описки вказує, що в ухвалі зазначено «14 січня 2025 року» як дату, якої датовано ухвалу, проте не зазначено дату її постановлення.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі помилково застосовано Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007, який не підлягав застосуванню, оскільки втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 550.

Вказує на відсутність доказів щодо того, що ухвалу від 14 січня 2025 року дійсно підписано суддею 14 січня 2025 року. Згідно протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису судді Петренко Н.О. ухвалу від 14 січня 2025 року підписано 15 січня 2025 року, тобто така ухвала не могла існувати 14 січня 2025 року, а була лише у формі проекту. До апеляційної скарги долучено відповідний протокол.

Стверджує, що оскільки в справі існують дві ухвали, а саме у паперовій формі від 14 січня 2025 року та у електронній формі від 15 січня 2025 року, відтак єдиним способом усунути вказане є виправити дату ухвалу з «14 січня 2025 року» на «15 січня 2025 року».

Вказує, що оскаржувана ухвала не містить мотивів щодо відмови зазначити місце постановлення ухвали від 14 січня 2025 року.

Зазначає, що при постановленні ухвали 14 січня 2025 року районний суд не вказав про те, що вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Суд застосував статті 252 та 253 ЦПК України, які не підлягають застосуванню у цьому випадку.

Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року, справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 16 січня 2025 року (вх.№3251).

03 березня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява КП «Київтеплоенерго», у якій просить ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Уважає оскаржувану ухвалу від 27 січня 2025 року законною та обґрунтованою.

Відмовивши у задоволенні заяви позивача про виправлення описки в ухвалі суду від 14 січня 2025 року, суд першої інстанції вказав, що ухвала датована 14 січня 2025 року, тобто датою постановлення ухвали є 14 січня 2025 року. При цьому, дата надсилання судом ухвали до Єдиного державного реєстру судових рішень 15 січня 2025 року не є тотожною даті постановлення ухвали.

Суд вказав, що в ухвалі зазначено, що така ухвала оскарженню не підлягає, тобто ухвала набрала законної сили в день її постановлення.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, постановленою під головуванням судді Шум Л.М., відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Петренко Н.О. від участі у справі №59/26708/24.

10 лютого 2025 року ОСОБА_1 подано заяву про виправлення описки в ухвалі суду від 20 січня 2025 року, в якій просить:

(а) виправити в ухвалі судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л. М. від 20 січня 2025 року формулювання її назви шляхом вилучення з цієї назви слів «ІМЕНЕМ УКРАЇНИ»;

(б) зазначити у вступній частині ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л. М. від 20 січня 2025 року місце її постановлення («місто Київ»);

(в) виправити в ухвалі судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л. М. від 20 січня 2025 року всі неправильно зазначені найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд м. Києва», на правильні найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд міста Києва»;

(г) виправити у вступній та резолютивній частині ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л. М. від 20 січня 2025 року неясність у словах «...у цивільній справі №759/26708/24 у справі...»;

(д) виправити у вступній та резолютивній частинах ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л. М. від 20 січня 2025 року неправильно зазначений предмет позовної заяви ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго», сформованої в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 10.01.2024 року та доставленої в суд 10.01.2024 року о 16:14 год.;

(е) виправити у мотивувальній частині ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л. М. від 20 січня 2025 року речення, де згадується «представник заявника»;

(є) зазначити у резолютивній частині ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л. М. від 20 січня 2025 року - строк набрання нею законної сили («Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання»).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, постановленою під головуванням судді Шум Л.М., відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 20 січня 2025 року.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Вказує, що оскаржувана ухвала оформлена із порушенням вимог ЦПК України: назва судового рішення містить словосполучення «іменем України», назву суду зазначено як «Святошинський районний суд м. Києва» замість «Святошинський районний суд міста Києва».

Також вказано, що у заяві про виправлення описок від 10 лютого 2025 року позивач чітко вказав, які помилки та у який спосіб мають бути виправлені, в прохальній частині заяви конкретно сформовано вимоги заяви.

Вказує, що із змісту оскаржуваної ухвали убачається, що, нібито, вимоги заявника щодо виправлення описок в ухвалі відсутні, проте такий висновок суду уважає суперечливим відносно до суті поданої заяви.

Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 лютого 2025 року (вх.№9693).

Одночасно в апеляційній скарзі звертається до суду апеляційної інстанції із клопотанням про витребування від адміністратора підсистеми ЄСІТС пояснень щодо того, чому підсистема ЄСІТС «Електронний суд» сформувала 03 березня 2025 року апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року у справі № 759/26708/24 (провадження № 2-во/759/60/25), датуючи її іншою датою, а саме: 15 лютого 2025 року, як це зазначено на першому (титульному) аркуші апеляційної скарги за реквізитом «дата ухвали».

Відмовивши у задоволенні заяви позивача про виправлення описки в ухвалі суду від 20 січня 2025 року, суд першої інстанції вказав, що судом у вказаній ухвалі чітко зазначено її суть та зміст, отже описки чи помилки в ухвалі суду, які б унеможливлювали його виконання, не допущено, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

13 лютого 2025 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 , подану 12 лютого 2025 року, про виправлення описки в ухвалі суду від 06 січня 2025 року, якою позовну заяву залишено без руху. В заяві просить:

(а) виправити в ухвалі судді Святошинського районного суду міста Києва Петренко Н. О., датовану 06 січня 2025 року, формулювання її назви шляхом вилучення з цієї назви слів «ІМЕНЕМ УКРАЇНИ»;

(б) виправити у вступній частині ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Петренко Н. О. дату «06 січня 2025 року» на «08 січня 2025 року»;

(в) зазначити у вступній частині ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Петренко Н. О., датовану 06 січня 2025 року місце її постановлення («місто Київ»);

(г) виправити в ухвалі судді Святошинського районного суду міста Києва Петренко Н. О., датовану 06 січня 2025 року всі неправильно зазначені найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд м. Києва», на правильні найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд міста Києва»;

(д) виправити у вступній та резолютивній частинах ухвали судді Святошинського районного суду міста Петренко Н. О., датовану 06 січня 2025 року (справа № 759/26708/24) неправильно зазначений предмет позовної заяви ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго», сформованої в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 10.01.2024 року та доставленої в суд 10.01.2024 року о 16:14 год.;

(е) виправити у резолютивній частині ухвали судді Святошинського районного суду міста Києва Петренко Н. О., датовану 06 січня 2025 року (справа № 759/26708/24) такий абзац «Ухвала оскарженню не підлягає» шляхом викладення його у такій редакції: «Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає».

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, постановленою під головуванням судді Петренко Н.О., відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 06 січня 2025 року.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Вказує, що оскаржувана ухвала оформлена із порушенням вимог ЦПК України: назва судового рішення містить словосполучення «іменем України», назву суду зазначено як «Святошинський районний суд м. Києва» замість «Святошинський районний суд міста Києва».

Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі посилається на ухвалу Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року (справа №6-788цс16), якою фактично не існує, оскільки до Єдиного державного реєстру судових рішень за номером справи №6-788цс16 таку ухвалу не внесено.

Уважає оскаржувану ухвалу суто формальним документом без належного обґрунтування прийнятого рішення.

Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 12 лютого 2025 року (вх.№10272/25-Вх).

Відмовивши у задоволенні заяви позивача про виправлення описки в ухвалі суду від 06 січня 2025 року, суд першої інстанції вказав, що судом у вказаній ухвалі чітко зазначено її суть та зміст, відтак відсутні описки чи помилки в ухвалі суду, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується ухваленням постанови.

Відповідно до частини 1 статті 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи;

2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Відповідно до статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Статтею 269 ЦПК України передбачено:

1. Суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

2. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

3. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

4. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Наведена норма передбачає можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру ? описки та очевидні арифметичні помилки.

У розумінні процесуального закону описка ? це зроблена судом механічна граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважається опискою помилка, яка не викривляє зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Тобто опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Арифметична помилка ? це помилка у визначенні результату підрахунку (пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю), тобто та помилка, яка суттєво впливає на вирішення спору

Разом з тим виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Такий висновок щодо застосування інституту виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні викладено в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 904/10956/16, від 11.01.2022 у справі № 921/730/13-г/3, від 23.03.2023 у справі № 990/106/22, від 26.04.2023 у справі № 522/22473/15-ц та від 09.05.2023 у справі № 522/22473/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2024 року у справі № 990/162/23 вказано, що вирішуючи питання про виправлення описок (очевидних арифметичних помилок), допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року, апеляційний суд виходить із такого.

Апеляційний суд констатує, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції помилково посилається на Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007, проте такий втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 550, про що слушно зазначено в апеляційній скарзі.

Разом з тим, слід враховувати, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 січня 2025 року вирішувалось питання щодо заявленого позивачем відводу судді Петренко Н.О. Виправлення, які позивач просить внести в ухвалу суду від 14 січня 2025 року, не впливають на зміст цього судового рішення та його виконання, оскільки не призводять до його невірного сприйняття, отже не мають істотного характеру та не уважаються опискою у розумінні процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Посилання скаржника на те, що наведені ним обставини є процесуальним порушенням, яке потребує виправлення навіть поза межами механізму описок, відхиляються апеляційним судом, оскільки внесення у судове рішення виправлень є допустимим лише у відповідності до норм, визначених цивільним процесуальним кодексом.

З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги і робить висновок про відсутність підстав для скасування ухвали суду від 27 січня 2025 року.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, апеляційний суд виходить із такого.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описок в ухвалі суду від 20 січня 2025 року.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, постановленою під головуванням судді Шум Л.М., відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Петренко Н.О. від участі у справі №59/26708/24.

Виправлення, які просить внести позивач, а саме: виправити в ухвалі формулювання її назви шляхом вилучення з цієї назви слів «ІМЕНЕМ УКРАЇНИ»; зазначити у вступній частині ухвали місце її постановлення («місто Київ»); виправити в ухвалі всі неправильно зазначені найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд м. Києва», на правильні найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд міста Києва»; виправити у вступній та резолютивній частині ухвали неясність у словах «...у цивільній справі №759/26708/24 у справі...»; виправити у вступній та резолютивній частинах ухвали неправильно зазначений предмет позовної заяви ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго», сформованої в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 10.01.2024 року та доставленої в суд 10.01.2024 року о 16:14 год.; виправити у мотивувальній частині ухвали речення, де згадується «представник заявника»; зазначити у резолютивній частині ухвали строк набрання нею законної сили («Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання») - не впливають на зміст цього судового рішення та його виконання, оскільки не призводять до його невірного сприйняття, отже не мають істотного характеру та не уважаються опискою у розумінні процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Клопотання скаржника про витребування від адміністратора підсистеми ЄСІТС пояснень щодо того, чому підсистема ЄСІТС «Електронний суд» сформувала 03 березня 2025 року апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року у справі № 759/26708/24 (провадження № 2-во/759/60/25), датуючи її іншою датою, а саме: 15 лютого 2025 року, як це зазначено на першому (титульному) аркуші апеляційної скарги за реквізитом «дата ухвали», задоволенню не підлягає, оскільки наведене не унеможливлює установлення обставин, які мають значення для розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги і робить висновок про відсутність підстав для скасування ухвали суду від 13 лютого 2025 року.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, апеляційний суд виходить із такого.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, постановленою під головуванням судді Петренко Н.О., відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 06 січня 2025 року.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Виправлення, які просить внести позивач, а саме: виправити в ухвалі формулювання її назви шляхом вилучення з цієї назви слів «ІМЕНЕМ УКРАЇНИ»; виправити у вступній частині ухвали дату «06 січня 2025 року» на «08 січня 2025 року»; зазначити у вступній частині ухвали місце її постановлення («місто Київ»); виправити в ухвалі всі неправильно зазначені найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд м. Києва», на правильні найменування суду, а саме: «Святошинський районний суд міста Києва»; виправити у вступній та резолютивній частинах ухвали неправильно зазначений предмет позовної заяви ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго», сформованої в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 10.01.2024 року та доставленої в суд 10.01.2024 року о 16:14 год.; виправити у резолютивній частині ухвали такий абзац «Ухвала оскарженню не підлягає» шляхом викладення його у такій редакції: «Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає» - не впливають на зміст цього судового рішення та його виконання, оскільки не призводять до його невірного сприйняття, отже не мають істотного характеру та не уважаються опискою у розумінні процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають, фактично зводяться до незгоди із ухваленим судовим рішенням.

З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги і робить висновок про відсутність підстав для скасування ухвали суду від 04 березня 2025 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтею 259, 268, 269, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Клопотання скаржника про витребування від адміністратора підсистеми ЄСІТС пояснень щодо того, чому підсистема ЄСІТС «Електронний суд» сформувала 03 березня 2025 року апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року у справі № 759/26708/24 (провадження № 2-во/759/60/25), датуючи її іншою датою, а саме: 15 лютого 2025 року, як це зазначено на першому (титульному) аркуші апеляційної скарги за реквізитом «дата ухвали» - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова