Справа № 727/4942/25
Провадження № 2/727/1425/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Києво-Свя-тошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний ви-конавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександро-вич, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Форвард Фінансів»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконав-чий напис №72491, про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгова-ність у розмірі 9970,95 грн.

В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Кондрюком К.О. було відкрито виконавче провадження по виконанню вказаною вико-навчого напису.

Позивач вважає виконавчий напис №72491 від 11.06.2021 року таким, що не під-лягає виконанню, оскільки приватний нотаріус не перевірила факт безспірності боргу.

А тому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №72491 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення на ко-ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.04.2025 року було відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового засідання по суті з викликом усіх сторін по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, згід-но якої просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача АТ ТОВ «Форвард Фінансів» в судове засідання не з`я-вився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа по справі приватний нотаріус Києво-Святошинського районного но-таріального округу Грисюк Олена Василівна - в судове засідання не з`явилась, про міс-це, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому за-коном порядку.

Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі.

Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясу-вавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослі-дивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирі-шення її по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 11.06.2021 року за заявою ТОВ «Форвард Фінансів», При-ватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №72497, на підставі Кредитного договору №1018 від 31.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність дока-зів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, досто-вірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх су-купності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та проце-суального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Ци-вільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», а також Законом України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами Укра-їни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Зокрема, за змістом ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку вчинення нота-ріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборго-ваність. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспір-ному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів Ук-раїни.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відпові-дальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та ор-ганізаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення ви-конавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу по-дається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і міс-це проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних ус-тановах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стяг-нення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підляга-тимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо но-таріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують до-кументи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості прова-диться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердже-ним постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Пе-релік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку доку-ментів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих на-писів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця.

Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом на-правлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої без-спірності нотаріусові слід з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчи-нення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодав-цем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідче-ним договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотри-маною (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборго-ваність, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують без-спірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відноси-нах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено ін-ший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на об-ґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів но-таріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Перелі-ком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

За результатами аналізу вище наведених норм права можна дійти наступних ви-сновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в по-свідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не пород-жує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до но-таріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна існувати та бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нота-ріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для виснов-ку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для но-таріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без-спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням без-спірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свід-чить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ста-тей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стя-гувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це пра-во існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений но-таріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в ча-стині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нота-ріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рі-шенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, який ви-кладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин.

Проаналізувавши наведені вище роз`яснення, а також надані суду письмові до-кази в їх сукупності, суд зауважує, що при вчиненні виконавчого напису 11.06.2021 ро-ку нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача.

Також суду не було надано доказів, що нотаріус пересвідчився в тому, що борж-ник був повідомлений про вимогу повернути заборгованість.

Відповідно до пункту 1 вищевказаного діючого Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого на-пису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) доку-менти, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють про-строчення виконання зобов`язання.

Саме до таких висновків про застосування зазначеної норми права дійшов Вер-ховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18.

При цьому, відповідачем, на підтвердження безспірності заборгованості позивача ОСОБА_1 та відповідно законності винесеного приватним нотаріу-сом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Васи-лівною виконавчого напису №72497 від 11.06.2021 року не надано жодних доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис №72497 від 11.06.2021 року не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 За-кону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчинений не на підставі передбаченого Переліком бор-гового документа.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У даному випадку, суд вважає, що представник відповідача не надав суду доказів того, що сума боргового зобов`язання на час звернення про вчинення виконавчого на-пису була безспірною.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконан-ням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослід-женні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановле-ної сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заборгованість борж-ника на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною, а нотаріус належним чином не виконав вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та не пересвід-чився у безспірності заборгованості, що унеможливлює видачу виконавчого напису, а отже надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дій-ти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.16, 18, 1212 ЦК України, ст.ст.34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.12, 13, 89, 95, 133,137, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відпо-відальністю «Форвард Фінансів», треті особи без самостійних вимог приватний нота-ріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №72497, вчинений 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріально-го округу Грисюк Оленаою Василівноюпро стягнення з Товариства з обмеженою від-повідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості за кредитним договором в сумі 9 970,95 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судо-вого рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отри-мання копії цього рішення.

Суддя: О.Є. Терещенко