Справа №:755/1872/25
Провадження №: 2/755/3249/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Гаврилової О.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11 квітня 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Іванченком О.В. подано до суду через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому викладено заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом ч. 2 та 4 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. (ч. 2 ст. 274 ЦПК України)

За приписами п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року визначений у розмірі 3028,00 грн.

Таким чином, двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 757 000,00 грн, тоді як ціна позову становить 443 936,73 грн.

Згідно положень ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Отже, на даний спір не розповсюджуються положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, враховуючи предмет та підстави позову, справа визнається судом малозначною, і за таких умов відсутні правові підстави для задоволення заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Єдиним обґрунтуванням заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження є посилання на те, що відповідач можливо заявить клопотання, які стосуються розгляду справи (виклик свідків, призначення експертизи тощо).

Слід зазначити, що спрощене позовне провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, подавати заяви та клопотання (в тому числі й про призначення експертизи), надавати суду свої докази на спростування доводів позивача у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Таким чином слід зазначити, що заява відповідача є немотивованою в частині того, які процесуальні дії у даній справі суд не зможе вчинити без проведення підготовчого та судового засідання. При цьому до заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відповідачем не долучено жодної заяви або клопотання.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 274, 279, 259-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Залишити заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: