Номер провадження: 22-ц/813/4333/25
Справа № 511/4391/24
Головуючий у першій інстанції Гринчак С. І.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Гринчак С.І.,

за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця під час проходження військової служби під час ведення бойових дій, заінтересовані особи: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), військова частина НОМЕР_1 , в обґрунтування якого зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який зник безвісті 10.03.2023 року.

Посилається, що актом службового розслідування від 09.05.2023 року встановлено, що згідно бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 232 дск від 26.02.2023 року, та бойового наказу командира військової частини № 7 від 26.02.2023 року старший стрілець 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , у складі 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 27.02.2023 року прибув в підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_5. в м. Бахмут. В ніч з 9-го на 10-е березня група у складі чотирьох військовослужбовців а саме: солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 виконували бойове завдання на позиції в будинку приватного сектору м. Бахмут. Під час спостереження за місцевістю о 01 годині 40 хвилин солдат ОСОБА_3 отримав кульове поранення від ворожого снайпера яке було не сумісне з життям. Евакуювати тіло загиблого солдата ОСОБА_3 група не мала можливості, через щільний мінометний обстріл, в ході ведення бойових дій склалася ситуація, яка не дозволила провести заходи з евакуації тіла солдата ОСОБА_3 .

Також в заяві просить суд звернути увагу на те, шо з моменту, як її син ОСОБА_3 зник безвісті минуло 1 рік 7 місяців, однак будь-якої інформації щодо нього не надходило.

Зазначає, що встановлення факту смерті солдата ОСОБА_3 є необхідним для отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовця, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» як матері загиблого військовослужбовця.

Просить суд встановити факт смерті солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який пропав безвісті 10.03.2023 року в населеному пункті Бахмут, Донецької області, знаходячись в районі бойових дій та виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Роздільнянський районний суд Одеської області ухвалою від 04.12.2024 року клопотання про залучення заінтересованої особи задовольнив, залучив в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 до участі в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), військова частина НОМЕР_3 про встановлення факту смерті особи.

Роздільнянський районний суд Одеської області рішенням від 21 січня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту смерті військовослужбовця під час проходження військової служби під час ведення бойових дій, відмовив.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що надані до суду докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_3 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього, з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ??рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.01.2025 року по справі № 511/4391/24 скасувати; ??прийняти нове рішення, яким встановити факт смерті солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , який пропав безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 в населеному пункті Бахмут, Донецької області знаходячись в районі бойових дій та виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що підставою для відмови у задоволенні заяви були висновку суду про недоведеність факту смерті, з чим скаржник не погоджується та зазначає, що в ході службового розслідування зібрані факти, які дозволяють свідчати, що солдат ОСОБА_3 загинув виконуючи бойове завдання по обороні міста Бахмут, що підтверджується: актом службового розслідування від 09.05.2023 року, безпосередніми свідками загибелі солдата ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_4 , солдатом ОСОБА_7 та солдатом ОСОБА_6 .

Скаржник посилається, що відповідно до акту службового розслідування, можна зробити однозначний висновок, що ОСОБА_3 отримав кульове поранення в голову, пояснення військовослужбовців свідчать, що ОСОБА_8 загинув, адже при обстеженні тіла, виявлено поранення несумісне з життям та не було встановлено пульсу.

Зауважує, що під час розгляду справи, Військова частина НОМЕР_1 підтвердила факт смерті ОСОБА_3 і що підставою для визнання його безвісти зниклим була лише неможливість евакуації тіла.

(2) Позиція інших учасників справи

Одеський апеляційний суд ухвалою від 21.02.2025 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою, роз`яснив Роздільнянському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_2 право подання до апеляційного суду пояснень у письмовій формі на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 21.02.2025 року отримала 29.04.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) та військова частина НОМЕР_1 копію ухвали про відкриття провадження від 21.02.2025 року та копію апеляційної скарги отримали 25.02.2025 року та 17.02.2025 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_2 копія ухвали про відкриття провадження від 21.02.2025 року та копія апеляційної скарги надсилались засобами поштового зв`язку, конверт повернувся до суду із зазначенням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Від військової частині НОМЕР_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що станом на дату звернення до суду, відсутня будь-яка інформація щодо місця знаходження ОСОБА_3 , його актуального статусу; інформація щодо перебування у полоні також відсутня. За підсумком проведення службового розслідування (не втручаючись до компетенції уповноважених органів) встановлено, що зібрані та перевірені у процесі службового розслідування фактичні дані достатньою є підставою для визнання зниклого безвісти за особливих обставин старшого стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бахмут, Донецької області, під час виконання бойового завдання, беручи безпосередню участь у бойових діях і перебуваючи безпосередньо в районі їх ведення (здійснення). У відповідь на запит військової частини НОМЕР_1 Начальником Управління з питань осіб, зниклих без вісти за особливих обставин Міністерства внутрішніх справ України (Секретаріат уповноваженого з питань осіб, зниклих без вісти за особливих обставин) у листі від 03.09.2024 відмовлено військовій частині НОМЕР_1 в отриманні витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих без вісти за особливих обставин, однак, зазначено, що інформація щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаному реєстрі наявна.

Зазначає, що відповідно до вимог пункту 16 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280, не виключаються із списків особового складу військової частини, а обліковуються як тимчасово відсутні особи, які зникли безвісти - до визнання їх у судовому порядку безвісно відсутніми або оголошеними померлими. Таким чином, існуючий стан справ не дозволяє Військовій частині НОМЕР_1 виключити ОСОБА_3 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, навіть за наявності достатніх підстав стверджувати про його загибель під час захисту Батьківщини в районі ведення бойових дій, а заявниці - реалізувати своє право на спадщину встановленим порядком та на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Визнання загиблим ОСОБА_3 у судовому порядку в даному випадку є єдиним можливим інструментом усунення невизначеності щодо актуального статусу вказаної особи, є необхідним для реалізації передбачених законодавством прав заявниці (та інших осіб) в частині отримання одноразової грошової допомоги, спадщини, інших соціальних пільг та компенсацій; а також відповідає процесуальним інтересам Військової частини НОМЕР_1 щодо упорядкування належного обліку безповоротних втрат.

Заінтересована особа просила суд розглянути цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.01.2025 у справі №511/4391/24 на розсуд суду, з урахуванням наявних в матеріалах справи відомостей, документів та поданого Військовою частиною НОМЕР_1 відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) та військова частина НОМЕР_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки отримали 21.03.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від представника військової частини НОМЕР_1 - Калюжного Д.Д. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 29.05.2025 року о 12 годині 20 хвилин без участі представника військової частини НОМЕР_1 , через вибуття особового складу військової частини НОМЕР_1 (у повному складі) до районів ведення бойових дій у Донецькій області, та необхідності виконання бойових (спеціальних) завдань.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження вимог своєї заяви заявниця надала суду лише копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 10.05.2023 року №274 «Про результати службового розслідування», яким встановлено, що при перевірці у процесі службового розслідування фактичні дані достатньо підставою для визнання зниклого безвісти за особливих обставин старшого стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_3 , 1989 року народження, таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бахмут під час виконання бойового завдання, беручи безпосередню участь у бойових діях і перебуваючи безпосередньо в районі їх ведення (здійснення). Встановлено, що зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_3 та його імовірна гибель не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи самогубства та сповіщення № 18 на солдата ОСОБА_3 від 11 березня 2023 року, де вказано що старший стрілець 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_3 , 1989 року народження, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконував військовий обов`язок, в ході запеклого бою за Україну, її свободу і не залежність, зник безвісті в м.Бахмут 10 березня 2023 року. Крім того, згідно службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_3 . 10.03.2023 року імовірно був вбитий від кульового поранення у голову, перебуваючи на бойовій позиції у м. Бахмут, Донецької області, однак, через інтенсивні бойові дії тіло загиблого військовослужбовця було неможливо евакуювати; згодом зазначена територія була окупована військами противника, що унеможливлює здійснення пошуку військовослужбовця та/або його останків.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_3 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього та вважав за необхідне зазначити, що з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Загальні вимоги до змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення передбачені статтею 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» статтю 317 ЦПК України викладено в новій редакції.

Статтею 317 ЦПК України передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України та встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ясениця-Замкова Старосамбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого Ясинеце-Замківською сільською радою Старсамбірського р/в ЗАГСу 22 травня 1989 року на підставі актового запису № 11.

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_6 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.07.2017 року ОСОБА_3 є військовослужбовцем.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2023 №55 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Вказаний військовослужбовець у складі підрозділу того ж дня вибув на виконання бойових завдань у м. Бахмут, Донецької області.

Відповідно до витягу з журналу обліку ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 за 12.03.2023 року, том № 1, з доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2023 №727 вбачається, що солдат ОСОБА_3 , старший стрілець 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти знак безвісти в м. Бахмут приблизно 09.10 год 10.03.2023 року.

З письмових пояснень військовослужбовців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вбачається, що 09.03.2023 року вночі їх підрозділ по черзі проводив чергування на позиції в м. Бахмут, до завдань підрозділу входило спостереження за місцевістю, для виявлення ворога, та оборона позиції «Джокер». Приблизно о 01.40 год. ОСОБА_3 отримав кульове поранення в голову від ворожого снайпера, у зв`язку із інтенсивними ворожими обстрілами забрати тіло загиблого військовослужбовця не було змоги.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000444 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч.2 ст. 115 КК України, за фактом звернення командира в./ч НОМЕР_1 про те, що з 05.03.2023 року по 10.03.2024 року під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з відсічу стримування незаконної збройної агресії рф в районі міста Бахмут Донецької області зникли безвісті військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 , зокрема 6) старший стрілець 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 11.03.2023 №45 за фактом зникнення вказаного військовослужбовця призначено службове розслідування, в ході проведення якого (поза розумним сумнівом) було встановлено, що солдат ОСОБА_3 10.03.2023 року імовірно був вбитий від кульового поранення у голову, перебуваючи на бойовій позиції у м. Бахмут, Донецької області, однак, через інтенсивні бойові дії тіло загиблого військовослужбовця було неможливо евакуювати; згодом зазначена територія була окупована військами противника, що унеможливлює здійснення пошуку військовослужбовця та/або його останків.

Відповідно до сповіщення № 18 на солдата ОСОБА_3 від 11 березня 2023 року, вказано про те, що старший стрілець 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_3 , 1989 року народження, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконував військовий обов`язок, в ході запеклого бою за Україну, її свободу і не залежність, зник безвісті в м. Бахмут 10 березня 2023 року.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акту службового розслідування за фактом зникнення за особливих обставин солдата ОСОБА_3 від 09.05.2023 року, що зібрані та перевірені у процесі службового розслідування фактичні дані достатньою підставою для визнання зниклого безвісти за особливих обставин старшого стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 солдата ОСОБА_3 , таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бахмут під час виконання бойового завдання, беручи безпосередню участь у бойових діях і перебуваючи безпосередньо в районі їх ведення (здійснення) при захисті Батьківщини.

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 10.05.2023 року №274 «Про результати службового розслідування», встановлено, що в ніч з 09-го на 10-е березня група у складі чотирьох військовослужбовців, а саме: солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 виконувала бойове завдання на позиції в будинку приватного сектору м. Бахмут. Під час спостереження за місцевістю о 01 годині 40 хвилин солдат ОСОБА_3 отримав кульове поранення від ворожого снайпера яке було не сумісне з життям. Безпосередніми свідками загибелі солдата ОСОБА_3 були солдат ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 та солдат ОСОБА_6 . В ході службового розслідування зібрані факти, які дозволяють свідчити що солдат ОСОБА_3 загинув виконуючи бойове завдання по обороні міста Бахмут.

При перевірці у процесі службового розслідування слід вважати зібрані та перевірені у процесі службового розслідування фактичні дані достатньою підставою для визнання зниклого безвісти за особливих обставин старшого стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_3 , 1989 року народження, таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бахмут під час виконання бойового завдання, беручи безпосередню участь у бойових діях і перебуваючи безпосередньо в районі їх ведення (здійснення). Встановлено, що зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_3 та його імовірна гибель не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи самогубства.

Листом в.о .начальника Управління з питань осіб, зниклих без вісти за особливих обставин Міністерства внутрішніх справ України (Секретаріат уповноваженого з питань осіб, зниклих без вісти за особливих обставин) військовій частині НОМЕР_1 повідомлено, що інформація щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесена до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Згідно листа Директора Державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР РОЗБУДОВИ МИРУ» від 05.09.2024, яке виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, станом на дату формування виписки у розпорядженні Бюро стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня інформація щодо підтвердження факту перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, інформація щодо стану здоров`я через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста; підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел також відсутнє.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується Актом службового розслідування від 09.05.2023 року, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 10.05.2023 року №274 «Про результати службового розслідування», письмовими поясненнями військовослужбовців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Зазначені вище обставини з достатньою вірогідністю підтверджують факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ясениця-Замкова Старосамбірського району Львівської області, військовослужбовця Збройних Сил України військової частини НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в населеному пункті Бахмут, Донецької області, знаходячись в районі бойових дій та виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України.

Оскільки тіло ОСОБА_3 не було вивезене з території м. Бахмут Донецької області, видача лікарського свідоцтва про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.

У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявниця не має можливості скористатись своїми соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_3 зокрема: отримання допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін.

Суд першої інстанції, відмовляючи у встановленні факту смерті, на вказане належної уваги не звернув, всупереч приписам частини першої статті 294 ЦПК України не дослідив у повній мірі всі докази, надані сторонами, не надав належної їм оцінки, не врахував обставини, які мають значення для розгляду справи та сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів заявника.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця під час проходження військової служби під час ведення бойових дій підлягає задоволенню.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця під час проходження військової служби під час ведення бойових дій задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ясениця-Замкова Старосамбірського району Львівської області, військовослужбовця Збройних Сил України, в/ч НОМЕР_1 , який загинув у м. Бахмут, Донецької області під час проходження військової служби, знаходячись в районі бойових дій та виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил держави-агресора на території Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

М.В. Назарова