Справа № 487/1502/25
Провадження № 2/487/1494/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Уманського І.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Чебанова В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, третя особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєа з позовною заявою до Територіальної громади м.Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, та просила: визнати, що частка її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/2 .

Визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 ..

Ухвалою суду від 19.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження.

09.04.2025 року позивач подала до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила: встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 15.04.2025, заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову було прийнято до розгляду.

В обгрунтування заявленої вимоги позивач зазначила, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

З листопада 2021 року вона постійно спільно проживала зі своїми батьками у вказаній квартирі, здійснювала за ними догляд, оскільки в силу похилого віку та за станом здоров`я, вони потребували постійної сторонньої допомоги, та за вказаною адресою проживає до тепер.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батько помер, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 буз зареєстрований не за місцем свого фактичного постійного проживання у вищезазначеній квартирі, а за адресою АДРЕСА_3 .

У 2022 році місто Миколаїв перебувало у зоні активних бойових дій, окрім того стан здоров`я її матері ОСОБА_3 після смерті батька значно погіршився, що вимагало від неї додаткових зусиль по наданню їй належного догляду, зазначене стало перешкодою для її звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_3 .

Після смерті матері, вона звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, після смерті батьків, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_4 .

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 05.02.2025, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вказаної квартири, після смерті батька ОСОБА_2 , їй було відмовлено по причині пропуску строку на зверненняз заявою про прийняття спадщини та відсутністю доказів, які б підтверджували факт їїх постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Вказані обставини і слугували підставою для її звернення до суду.

Ухвалою суду від 14.05.2025 підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Чебанов В.П. заявлені вимоги підтримали.

Позивач підтвердила фактичні обставини, викладені у заяві. Зазначила, що оскільки, на момент смерті батька, проживала разом з ним у спадковій квартирі, вважала, що фактично прийняла спадщину.

До судового засідання представник відповідача не з`явилася, надала заяву, у якій судове засідання з розгляду справи просила провести за її відсутності. Рішення прийняти за наявними доказами у відповідності до вимог діючого законодавства.

Представник Третьої Миколаївської державної нотаріального контори Миколаївської області до судового засідання не з`явився. До суду надали заяву, за якою розгляд справи просили провести за відсутності їх представника.

Суд, засдухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши писмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Так судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Факт зміни прізвища позивачки з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »підтверджується Довідкою про реєстрацію шлюбу №364/04-60 виданою 27.09.2005 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ; Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 ; Свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 ; Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 .

З 21.01.2005 та по момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , однак фактично постійно проживав за адресою АДРЕСА_2 .

З листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 разом з батьками, постійно проживала за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що аідтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 .

Після смерті батьків позивачки, відкрилася спадщина у вигляді часток у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала їм на праві спільної сумісної власності, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 15.06.1998.

05.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

За заявою позивача було заведено спадкову справу №18/2025 після смерті ОСОБА_3 .

Одночасно, Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05.02.2025, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_5 , після смерті батька, ОСОБА_1 було відмовлено по причині пропуску строку на зверненняз заявою про прийняття спадщини та відсутністю доказів, які б підтверджували факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до листа Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори №337/01-16 від 04.04.2025, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно п.п. 4.12 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Таким чином, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Законодавець передбачив вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З п.п. 3.20 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вважає довединим той факт, що з листопада 2021 року та на час смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постійно проживала разом з батьками за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується дослідженим судом Актом про фактичне проживання, від 15.02.2025, а також показами заслуханих у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які суду пояснили, що є сусідами позивачки, та підтвердили той факт, що з листопада 2021 року по теперішній час ОСОБА_1 постійно проживає у квартирі1 по АДРЕСА_4 .

Метою встановлення факту спільного постійного проживання позивачки зі спадкодавцем ОСОБА_2 є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За вказаних обставин, з урахуванням відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право ОСОБА_1 на реалізацію своїх прав як спадкоємця, підлягають поновленню у судовому порядку, шляхом задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 213, 214, 215, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_7

Відповідач: Миколаївська міська рада, місце фактичного знаходження вул.Адміральська, 20 ; .

Третя особа: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, фактичне місце знаходження: вул.Погранична, 40 м.Миколаїв .

Повне судове рішення складено 06.06.2025

Головуючий суддя: І.О. Притуляк