печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Романенко Ю.О.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Ступака Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-0810», Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-0810», Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2025 року відбулася дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 - MERCEDES-BENZ B180 CDI, державний номер НОМЕР_1 , та транспортним засобом Scania P320, державний номерний знак НОМЕР_2 (вантажний транспортний засіб - сміттєвоз).

Саме громадянин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Scania, P320, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Києві на пр-ті Бажана, буд. 17, під час руху заднім ходом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб MERCEDES-BENZ B180 CDI, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що стояв позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3.б., 10.9. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час дорожньо-транспортної пригоди водій виконував роботи по збору та вивозу сміття (тобто виконував свої функціональні обов`язки - керував транспортним засобом (знаходився на своєму робочому місці)).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті протиправних дій водія транспортного засобу Scania P320, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду.

ОСОБА_2 на момент вчинення ним ДТП працював водієм у товаристві з обмеженою відповідальністю ТОВ «АТП-0810». Основний вид діяльності: збирання безпечних відходів.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України ТОВ «АТП-0810» зобов`язане відшкодувати шкоду, завдану ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Транспортний засіб Scania P320, державний номерний знак НОМЕР_2 , на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в Товаристві з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 223292377).

Після обстеження транспортного засобу позивача представником СК йому було сплачено 87 237,98 гривень страхового відшкодування.

Зважаючи, що даної суми не вистачило навіть на придбання оригінальних запасних частин, до ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" було скеровано запит з проханням надати: опис пошкоджень; ремонтну калькуляцію; звіт про оцінку вартості матеріального збитку; розрахунок страхового відшкодування.

Натомість відповіді не отримано.

Отже, позивач був змушений звернутись до ПП «ГАЛАВТОЕКСПЕРТИЗА» та замовити експертний висновок.

10.04.2025 року за адресою, м. Київ вул. Лінійна 15 (СТО Авто Бізнес Сервіс) відбувся огляд транспортного засобу MERCEDES-BENZ B180 CDI, державний номер НОМЕР_1 , (експерт-оцінювач - Якимчук Анатолій Олександрович) на якому били присутні представники відповідачів.

Відповідно до звіту про оцінку, вартість відновлюваного ремонту складає - 230 574,77 грн. Вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного носу (0,6044) складає - 117 958,48 грн. Зважаючи на той факт, що ТДВ "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" виплатила 87 237,98 грн. страхового відшкодування, вона не доплатила (117 958,48 - 87 237,98) - 30 720,50 грн. (недоплата СК).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Страхового відшкодування виплаченого СК, з урахуванням звіту, недостатньо для повного відшкодування спричиненої шкоди, тому саме на ТОВ "АТП-0810" покладається обов`язок зі сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і проведеною страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки ремонт транспортного засобу - це матеріальний збиток, який становить 112 616,29 грн (230574,77 - 117958,48), та підлягає стягненню з ТОВ "АТП-0810" .

За проведення дослідження експертом та підготовку звіту позивачем сплачено 7000 грн., а також безпосередньо за дефіктовку - 1200 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів.

Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу (майна). Вказана обставина негативно впливала та до цього часу продовжує впливати на життєвий ритм позивача з огляду на відсутність мобільності у вирішенні повсякденних турбот, що викликає в нього постійний стрес та пригнічений стан, вказує, що в нього погіршився сон, з`явилася дратівливість через необхідність пошуку коштів на заміну пошкодженого автомобіля. Окрім того, через небажання відповідача відшкодувати різницю вартості заподіяної шкоди, позивач змушений звертатися за юридичною допомогою та до суду задля відновлення свого порушеного майнового права, що викликає постійну тривогу, стурбованість та хвилювання, тому моральну шкоду позивач оцінює в 20 000 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-0810» 112616,29 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» 30 720,50 грн. недосплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою судді від 07 травня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

22 травня 2025 року від представника відповідача ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позивачу було перераховано недосплачену суму страхового відшкодування з вирахуванням ПДВ.

23 травня 2025 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-0810» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечила з приводу задоволення позову з наступних підстав.

На момент ДТП, яка відбулась 17.02.2025 року, цивільно-правова відповідальність ТОВ «АТП-0710» була застрахована за полісом №220144723 в ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ». Ліміт відповідальності за шкоду нанесену майну складає 160 000 грн.

Згідно діючого законодавства відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Позивач вказує, що йому було виплачено СК 87 237,98 грн., та що цієї суми не вистачало навіть на придбання деталей, хоча жодного підтвердження цього факту не надає. Крім того, позивач пише про оригінальні запасні частини, хоча у відповідності до наданого позивачем звіту, в автомобілі були встановлені не оригінальні запчастини, наприклад пошкоджена фара, моделі радіаторів не встановлювались.

В своїй позовній заяві посилається на обсяг відповідальності страхувальника, який обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки не врегульовані всі договірні зобов`язання між позивачем та ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», а саме: не підтверджено документально факту проведення відновлювального ремонту та не визначено остаточну суму страхового відшкодування та безпосередньо розмір матеріальної шкоди.

10.04.2025 року позивач проводить огляд автомобіля для замовлення експертного висновку. Представники ТОВ «АТП-0810» були присутні при проведенні огляду автомобіля, пропонували реальний і чесний варіант проведення відновлювального ремонту, цікавились вартістю реального відновлення та надавали контакти СТО.

Однак з боку позивача жодної реакції не послідувало, лише в подальшому було подано позов.

Позивач вказує, що винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2025 р. визнано водія ТОВ «АТП-0810».

Проте, у відповідності до схеми місця ДТП, очевидним є і порушення ПДР самим позивачем. На схемі чітко видно, що, якщо б Мерседес зупинився не так близько до сканії, що є сміттєвозом, або ближче до бардюру, водій сканіїї мав би змогу його побачити та уникнути ДТП.

Крім того, як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, розмір позовних вимог було визначено позивачем на підставі звіту № 5/04-А від 12.04.2025 року. Жодного доказу на проведення відновлювального ремонту на суму 230 574,77 грн. не додається. Фактичного виконання ремонтних робіт не проведено.

У постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 зазначено, що «висновки судів попередніх інстанцій, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу».

Щодо відшкодування моральної шкоди зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві посилається на абстрактні твердження про «стрес», «дратівливість» та «тривожність», проте: не надає жодних медичних або психологічних висновків; не подає доказів, що підтверджують наявність реальних змін у психоемоційному стані; не доводить причинно-наслідковий зв`язок між діями ТОВ «АТП-0810» та вказаними наслідками.

У справі відсутні належні докази на підтвердження реального настання моральної шкоди.

Поведінка відповідача була добросовісною та конструктивною. ТОВ «АТП-0810» весь час сприяло у вирішенні питання, у тому числі: було присутнє під час огляду пошкодженого транспортного засобу; надавало контакти СТО; пропонувало допомогу у здійсненні відновлювального ремонту; не ухилялося від спілкування з позивачем.

Позивач не скористався запропонованими можливостями, не звернувся для організації ремонту, і замість конструктивної співпраці - безпідставно звернувся до суду.

Також варто наголосити, що страхова компанія здійснила виплату у межах передбаченого полісом обсягу, а автомобіль позивача залишився на ходу, тобто жодних екстремальних або надзвичайних умов, які могли б викликати надмірні душевні переживання, у справі не зафіксовано.

З огляду на відсутність реальних та підтверджених доказів завдання моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. просив відмовити в задоволенні позову.

26 травня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій останній позовні вимоги підтримав.

26 травня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній відмовився від позовної вимоги про стягнення з ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» 30 720,50 грн. матеріальної шкоди, оскільки відповідач самостійно сплатив на рахунок позивача вказану суму.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «АТП-0810» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 17.02.2025 року відбулася дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 - MERCEDES-BENZ B180 CDI, державний номер НОМЕР_1 , та транспортним засобом Scania P320, державний номерний знак НОМЕР_2 (вантажний транспортний засіб - сміттєвоз).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2025 року.

ОСОБА_2 на момент вчинення ним ДТП працював водієм у товаристві з обмеженою відповідальністю ТОВ «АТП-0810».

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України ТОВ «АТП-0810» зобов`язане відшкодувати шкоду, завдану громадянином ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Транспортний засіб Scania P320, державний номерний знак НОМЕР_2 , на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в Товаристві з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 223292377).

ТДВ «Експрес Страхування» сплатило позивачу 87 237,98 гривень страхового відшкодування.

Позивач не погодившись із сумою страхового відшкодування звернувся до приватного підприємства «Галавтоекспертиза» для проведення оцінки матеріального збитку.

Відповідно до звіту №5/04-А про оцінку автомобіля MERCEDES-BENZ B180 CDI, державний номер НОМЕР_1 , вартість відновлюваного ремонту складає - 230 574,77 грн. Вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного носу (0,6044) складає - 117 958,48 грн.

ТДВ «Експрес Страхування» доплатило позивачу недосплачену суму страхового відшкодування з вирахування ПДВ, а саме 17 814, 22 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями28,29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Суд наголошує на тому, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

На спростування вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля відповідач не надав належних та допустимих доказів.

Також судом в судовому засідання представнику відповідача було роз`яснено право на звернення до суду з клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідач не надав до суду доказів на спростування вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля. Висновок експерта, наданий позивачем для обґрунтування позовних вимог, не суперечить вимогам законодавства, виконаний особою, уповноваженою на проведення такого роду експертиз, а незгода відповідача з наявними в матеріалах справи доказами в розумінні принципу змагальності цивільного судочинства не є безумовною підставою для визнання недоведеними позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача різниці між страховим відшкодуванням в межах страхового ліміту, сплаченого позивачу ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», та вартістю відновлювального ремонту у розмірі 112 616,29 грн.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині 2 зазначеної статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., позивач зазначав, що в зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля, він перебував у стресовому стані, був позбавлений можливості користуватись своїм автомобілем, що призвело до порушення його звичного способу життя.

Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, обсяг страждань позивача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ТОВ «АТП-0810» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на оплату судового збору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача ТОВ «АТП-0810» на користь позивача судового збору в розмірі 1135, 93 грн (69,56% від задоволених вимог).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що позивач не підтримує свої вимоги до ТДВ «Експрес Страхування» унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача ТДВ «Експрес Страхування» на користь позивача судового збору в розмірі 296,87 грн (18,18 % від задоволених вимог).

Крім того, із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення оцінки майнової шкоди, завданої ДТП пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з ТОВ «АТП-0810» - 4 869, 20 грн. та з ТДВ «Експрес Страхування» - 1272, 60 грн.

Що стосується заявленого позивачем відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується ордером на надання правничої допомоги №1503392, додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги від 11 квітня 2024 року, відповідно до якої загальна вартість правничої допомоги, збір доказів, підготовка позовної заяви, подача її до суду, а також участь у судових засіданнях становить 30 000 грн.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд, приходить до висновку, про стягнення з відповідача ТОВ «АТП-0810» на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 20868 грн. (69,56 % від задоволених вимог).

Враховуючи, що позивач не підтримує свої вимоги до ТДВ «Експрес Страхування» унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача ТДВ «Експрес Страхування» на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 454 грн (18,18 % від задоволених вимог).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-0810», Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про відшкодування шкоди, завданої ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-0810» на користь ОСОБА_1 112 616 (сто дванадцять тисяч шістсот шістнадцять) гривень 29 копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-0810» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 1135 (тисячу сто тридцять п`ять) гривень 93 копійки та витрати на правничу допомогу в розмір 20868 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) гривень та витрати за проведення оцінки майнової шкоди, завданої ДТП в розмірі 4 869 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 296 (двісті дев`яносто шість) гривень 87 копійок та витрати на правничу допомогу в розмір 5 454 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні та витрати за проведення оцінки майнової шкоди, завданої ДТП в розмірі 1272 (одна тисяча двісті сімдесят дві) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справу, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП-0810» (вул. Євгена Коновальця, буд. 31, м. Київ, 01133, );

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (просп. Степана Бандери, буд. 22, м. Київ, 04073, ).

Повний текст рішення суду складено 03 червня 2025 року.

Суддя О.Л. Бусик