печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2003/24-ц
пр. № 6-373/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Кошарного Олександра Вікторовича про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 757/2003/24-ц за позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року задоволено позов Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю з вимогами до ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 127 213, 22 грн, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

На виконання судового рішення видано виконавчий лист, який подано приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Кошарному О. В.

Під час примусового виконання рішення встановлено, що у боржника відкритих розрахункових рахунків не встановлено, у власності є квартира АДРЕСА_1 .

У відповідь на запит до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану отримано відповідь, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 10320 від 02 лютого 2016 року.

29 листопада 2024 року приватний виконавець Кошарний О. В. надіслав запит приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Панченко А. П. про надання інформації про вступ фізичних осіб у права спадкоємців після померлої ОСОБА_1

26 лютого 2025 року було отримано відповідь, що єдиним спадкоємцем за заповітом є її син ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який частково отримав свідоцтво про право на спадщину. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1368 від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_2 отримав у спадщину квартиру АДРЕСА_2 .

17 березня 2025 року до приватного виконавця Кошарного О. В. звернулось ТОВ «Фірма «Т.М.М.» про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі частини п`ятої ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник та інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення якого повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною четвертою ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Дії боржника щодо невиконання протягом тривалого часу рішення суду, що набрало законної сили - не можуть вчинятися на шкоду іншим учасникам цивільних правовідносин з метою уникнення виконання рішення суду та сплати боргу. Боржники, проти яких ухвалені судові рішення про стягнення боргу та не виконують їх - діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно стягувача (кредитора). При цьому, їхні дії спрямовані на порушення майнових інтересів стягувача (кредитора), а тому, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом схожий за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц.

За таких обставин, звернення приватного виконавця про заміну боржника на його спадкоємця відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», адже, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що наявні законі підстави для заміни сторони стягувача, з метою виконання судового рішення, тому керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-23, 352-355, 431, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Кошарного Олександра Вікторовича про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 757/2003/24-ц за позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 задовольнити.

Замінити боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на її правонаступника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 щодо виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, за виконавчим листом, виданим 21 жовтня 2024 року у справі № 757/2003/24-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю грошові кошти в розмірі 127 213, 22 грн, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова