Справа № 373/53/25
Номер провадження 2/373/313/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 373/53/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року в розмірі 68875 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн 00 коп., заборгованості за нарахованими процентами за період із 26 грудня 2023 року по 25 грудня 2024 року - 63875 грн. 00 коп. Також просить стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10000 гривень 00 коп.

Посилається на те, що 26 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 4169-2615-2, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн 00 коп. на строк 365 днів ( до 25 грудня 2024 року) шляхом переказу даних коштів на платіжну карту, емітовану АТ КБ «ПриватБанк», із сплатою процентів у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивачем умови кредитного договору були виконанні в повному обсязі. Відповідач допустив порушення виконання умов договору в частині повернення суми кредиту, сплати нарахованих відсотків, внаслідок чого станом на 02 січня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 68875 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками - 63875 грн. 00 коп. Також, крім заборгованості за кредитним договором, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу та сплачений позивачем судовий збір.

Ухвалою від 15 січня 2025 року було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.67).

Крім того, задоволено клопотання представника позивача про витребування в АТ КБ «ПриватБанк» інформації.

22 січня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5000 грн 00 коп. з врахуванням того, що в детальному розрахунку зазначена сума заборгованості в розмірі 4700 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом 4000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 700 грн 00 коп. Крім того, позовна заява містить положення про денну відсоткову ставку 3,5 % (річну 1277,5 %), кредитний договір відповідно 2,5 % (912,50 %). Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Відповідно до правових позицій Верховного Суду доказами на підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, позивачем не було подано належного розрахунку заборгованості із всіх нарахувань, що були здійснені за даним кредитним договором. Обов`язок доведення наявної суми заборгованості за кредитним договором покладається на позивача. Вважає позовні вимоги не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає завищеною суму витрат на професійну правничу допомогу з врахування того, що дана справа є незначної складності, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача участі в судових засіданнях приймати не буде. Підготовка позовної заяви не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувала вивчення великого обсягу фактичних даних та затрат часу. Обсяг і складність складених адвокатом процесуальних документів не є складними. Зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої вони стягуються, не може становити додатковий спосіб отримання доходу.

03 лютого 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що Кредитний договір № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року був укладений між сторонами по справі з дотриманням всіх законодавчих вимог, ОСОБА_1 не була обмежена у часі для ознайомлення з умовами кредитування та із кредитним договором. Зауважує, що будь-які зміни до договору з моменту підписання його відповідачем не вносилися. Стосовно подання доказів на підтвердження факту перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, то ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року було постановлено витребувати інформацію та докази, що мають значення для вирішення справи по суті. Нарахування відсотків за кредитним договором здійснено у відповідності до п.1.2 Договору в розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних) в межах строку кредитування. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість станом на 02 січня 2025 року становить 68875 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 63875 грн 00 коп. Крім того, щодо встановлення максимального розміру денної процентної ставки після укладення кредитного договору зазначає, що Законом України «Про споживче кредитування» встановлено, що, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених на дату кладення договору (протягом перших 120 днів 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5 %). У разі внесення змін до кредитного в частині складових показників (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом, загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки зміни до кредитного договору не вносилися, відсутні правові підстави для перерахунку денної процентної ставки. Також зазначає, що до позовної заяви представником позивача додано первинні документи, зокрема кредитний договір, на підставі якого надано кредит відповідачу, оформлений у відповідності до ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». На підставі укладеного між сторонами по справі кредитного договору був здійснений переказ суми на платіжну карту відповідача, на підтвердження чого надано довідку платіжної установи про проведення переказу, в якій відсутні особисті дані відповідача, але зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної карти № НОМЕР_1 , що відповідає масці платіжної картки, зазначеній в кредитному договорі. Відповідач перед укладення кредитного договору верифікував свою платіжну картку та підтвердив, що саме на неї має бути зарахована сума кредиту. Крім того, судом було задоволено клопотання про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк». Щодо правомірності стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу, зазначає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості та здійснення позивачем їх оплати

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та підписала Анкету-заяву на кредит № 43578, в якій надала позивачу інформацію про свої персональні дані, бажаний розмір кредиту строк кредитування, відсоткову ставку та номер платіжної картки позичальника, на який має бути перерахований кредит (516798хххххх2159). Слід зазначити, що в анкеті-заяві відповідачем зазначена сума кредитних коштів 5000 грн 00 коп., процентна ставка 3,5 % за кожен день користування кредитними коштами (річна процентна ставка 1277,5 %).

Таким чином між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 4169-2615-2 (а.с.23-29) в електронній формі шляхом його підписання відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора (087125).

На підтвердження факту укладення між сторонами по справі Кредитного договору № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року представником позивача подано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua, в якому зазначена хронологія дій відповідача щодо укладення даного кредитного договору (а.с.36).

Відповідно до умов Кредитного договору № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Процент» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності.

Кредит був наданий на строк 365 днів, із сплатою 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50 %) користування кредитом.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши на рахунок, особисто зазначений відповідачем в анкеті-заяві, кредитні кошти в розмірі 4000 грн 00 коп. На підтвердження факту перерахування кредитних коштів представником позивача подано чек № 712313282 (а.с.30), з якого вбачається, що 26 грудня 2023 року о 13:55 на карту НОМЕР_2 були перераховані грошові кошти в розмірі 4000 грн 00 коп. за Договором № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року на умовах фінансового кредиту.

Крім того, факт надходження кредитних коштів за Кредитним договором № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року підтверджується і наданою на виконання ухвали суду випискою із рахунку, емітованого АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (а.с.112), з якої вбачається, що на рахунок відповідача № НОМЕР_3 26 грудня 2023 року через платіжну систему «Fondy» були зараховані грошові кошти в розмірі 4000 грн 00 коп.

Відповідачем умови Кредитного договору № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом на 02 січня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 40500 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4000 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 36500 грн 00 коп. (а.с.31-35).

Крім того, на підтвердження позовних вимог представником позивача подано: копію Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», затверджених наказом директора № 14/09-23П від 14 вересня 2023 року (а.с.38-46); копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних лсіб-підприємців та громадських формувань (а.с.47); копію Модельного статуту товариства з обмеженою відповідальністю (а.с.48-54); копію витягу із Державного реєстру фінансових установ № 17-34 від 22 липня 2024 року ( а.с.55, звор. ст. арк.).

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано наступні докази: копію Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року (а.с.56-57); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23 жовтня 2018 року (а.с.58); копію Акту приймання-передачі наданих послуг № 5 до Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року від 30 жовтня 2024 року(а.с.60); копію витягу з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 5 до Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року від 30 жовтня 2024 року (а.с.61); копію платіжної інструкції № 1230 від 31 жовтня 2024 року (а.с.62); копію довіреності від 03 червня 2024 року (а.с.59).

Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Законом України №675-VIII від 3 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до п.5 ч.1 вищезазначеного Закону електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.7 ст.11 Закону 7. електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.3 ст.11 Закону).

Згідно ч.4 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Подані докази вказують на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Процент» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі Кредитний договір № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року, який був підписаний зі сторони кредитодавця директоролм ОСОБА_2 електронним підписом та відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (087125).

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

Разом з тим, Анкета-заява та Кредитний договір № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року містить розбіжності в зазначенні розміру кредиту та процентної ставки за договором.

На виконання умов кредитного договору ТОВ «Фінансова компанія «Процент» перерахувало грошові кошти (4000 грн 00 коп.) на картковий рахунок ОСОБА_1 , емітований в АТ КБ «ПриватБанк» та інформація про який була зазначена нею особисто в анкеті-заяві.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 16 вересня 2020 року, вбачається, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно п.63 вищезазначеного Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:

1) назву документа (форми);

2) дату складання;

3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;

4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта;

5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Отже, виписка з клієнтського рахунку є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц, вбачається, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про електронну комерцію» сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.

Надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-комунікаційних систем оформлюється окремим правочином або електронним правочином між стороною такого правочину та постачальником послуг проміжного характеру в інформаційній сфері (ч.3 ст.9 Закону України «Про електронну комерцію»).

На підтвердження факту перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача представником позивача було подано копію чеку № 712313282 від 26 грудня. Крім того, факт надходження кредитних коштів підтверджується наданою на виконання ухвали суду випискою із рахунку, емітованого АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт перерахування кредитних коштів в розмірі 4000 грн 00 коп. на рахунок відповідача підтверджено належними та допустимими доказами. Факт надання кредиту в розмірі 5000 грн 00 коп., як зазначено у позовній заяві та відповіді на відзив, не знайшов свого підтвердження у поданих представником позивача доказах.

Крім заборгованості за тілом кредиту, представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 63875 грн 00.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Резолютивна частина позовної заяви містить вимогу стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 Договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5 % річних) в розмірі 63875 грн 00 коп.

Разом з тим, як вбачається із п.1.2 Кредитного договору № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року, процентна ставка за користування Кредитом становить 2,5 % від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50 %) користування кредитом.

Згідно п.1.3 Договору строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 365 днів..

Відповідно до розрахунку (а.с.31-35) заборгованість відповідача за Кредитним договором № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року становить 40500 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4000 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 36500 грн 00 коп. Розрахунок містить помісячне зазначення нарахованих процентів. Проценти нараховані за період із 26 грудня 2023 року по 25 грудня 2024 року, тобто в межах дії вищезазначеного Договору. Їх розмір відповідає ставці, яка була погоджена сторонами при його підписанні.

Зазначення в позовній заяві представником позивача розміру нарахованих процентів (63875 грн 00 коп.) за процентною ставкою 3,5.% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка - 1277,5 % річних) не підтверджено поданими доказами.

Отже, поданими доказами підтверджується розмір процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року, зазначений в зробленому представником позивача розрахунку, 36500 грн 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1.1 Кредитного договору № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року в розмірі 40500 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4000 грн 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 36500 грн 00 коп. Розмір заборгованості, зазначений в прохальній частині позову, не підтверджений поданими представником позивача доказами.

Що стосується вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп., слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Відповідачем у відзиві на позов зазначено про завищений розмір суми витрат на професійну правничу допомогу з посиланням на те, що дана справа є незначної складності, розглядається в спрощеному провадженні, без проведення судових засідань.

Відповідно до ч. ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ( ч,ч,5, 6 ст.137 ЦПК України)

Враховуючи незначну складність спору, наявність клопотання позивача, ту обставину, що справа розглядається в спрощеному позовному провадженні, без проведення судових засідань та виклику сторін, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 7000 грн 00 коп.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, частковість задоволення позовних вимог (58,8 %), стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4116 грн 00 коп. (7000 грн 00 коп. : 100 % х 58,8 % = 4116 грн 00 коп.).

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1424 грн 37 коп. ( 2422 грн 40 коп. : 100% х 58,8% = 1424 грн 37 коп.)

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 211, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за Кредитним договором № 4169-2615-2 від 26 грудня 2023 року в розмірі 40500 (сорок тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, заборгованість за нарахованими відсотками за період із 26 грудня 2023 року по 25 грудня 2024 року - 36500 ( тридцять шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4116 (чотири тисячі сто шістнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судовий збір в розмірі 1424 (одна тисяча чотириста двадцять чотири) гривні 37 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», адреса місцезнаходження: м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 48; ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

між Т

Суддя: Я. І. Керекеза