Дата документу 03.06.2025
Справа № 334/4400/25
Провадження № 2/334/2655/25
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

03 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання правочину незаконним, -

ВСТАНОВИЛА:

02.06.2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», АТ «Запоріжжяобленерго» про визнання правочину незаконним, в якому прохала визнати правочини юридичних осіб ТОВ «Запоріжелектропостачання» та «Запоріжобленерго» незаконним за ст.77 Закону України у сфері енергетики зі встановленням порядку безпечного надання послуг електроенергії за договірним рахунком 573505150, що передував скоєнню цивільно-адміністративного злочину.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що даний позов поданий з порушенням правил підсудності.

Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст.30 ЦПК України).

Так, згідно ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно позовної заяви позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно позовної заяви відповідачем є ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», , адреса: 69011, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська буд.35.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», , місцезнаходження юридичної особи: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська буд.35.

Також, відповідно позовної заяви відповідачем є АТ «Запоріжжяобленерго», адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів буд.14.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Запоріжжяобленерго», , місцезнаходження юридичної особи: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів буд.14.

Суд вважає, що для визначення підсудності даної справи не може бути застосована ч.5 ст.28 ЦПК України (позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору).

При цьому суд виходить з того, позивачем взагалі не обґрунтовано підстави звернення з позовом саме до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя, будь-яких доказів реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 позовна заява не містить.

Згідно матеріалів позовної заяви позивач не є споживачем будь-яких комунальних послуг, які надаються ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та АТ «Запоріжжяобленерго» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Макарова буд.54, так як не є стороною оскаржуваного договору №573505150, оскільки особовий рахунок оформлено на ОСОБА_2 .

Вказане також підтверджується листом ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» від 27.05.2025 року, згідно якого пропонують ОСОБА_1 , як спадкоємцю, для продовження розподілу та постачання електричної енергії за даною адресою укласти в установленому порядку відповідні договори з оператором системи розподілу електричної енергії АТ «Запоріжжяобленерго» та електропостачальником ТОВ «Запоріжжяелектропостачання».

З урахуванням зазначеного, в даному випадку підсудність справи передбачена ч.2 ст.27 ЦПК України - позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2024 року у справі № 554/7669/21 вказано, що «Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися. За загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом. Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення. Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення».

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно ч.2 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно ч.1 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно ч.1 ст.378 ЦПК України недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний з забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовну заяву подано до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з порушенням правил підсудності, та вважає за необхідне передати зазначену справу на розгляд Олександрівського районного суду м. Запоріжжя, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого вона належить згідно ч.2 ст.27 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», , згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська буд.35, який є електропостачальником та здійснює постачання електроенергії за спірним договором.

Питання щодо відповідності позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України суд не вирішував.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 258-260, 353, 354, 355, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання правочину незаконним - передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська буд.6).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя: С.М. Телегуз