Справа № 445/2107/24 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/811/626/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 14 липня 2022 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Від спільного подружнього життя у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент звернення із позовом до суду, вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує дохід в розмірі 860 грн. щомісячно.

З відповідачем проживають окремо, в кожного свій бюджет, дитина на її утриманні і проживає з нею, відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на дитину в розмірі частки всіх видів доходів, інших доходів у неї немає, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Інших утриманців окрім їхнього сина у відповідача не має, а тому відповідач має можливість надавати на її утримання матеріальну допомогу.

Просила позов задовольнити. Стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно з часу звернення з позовом до суду, тобто із 05 вересня 2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно з часу звернення з позовом до суду, тобто із 05 вересня 2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідно до ч.2 ст. 184 ЦПК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Просить рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 січня 2025року

змінити, доповнити резолютивну частину рішення після слів «щомісячно» словами «що підлягає індексації відповідно до закону».

02 квітня 2025 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Наголошує на тому, що питання індексації аліментів закріплено на законодавчому рівні є обов`язковим до виконання не залежно від того, прописано воно в рішенні суду чи ні.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 26 травня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом та матеріалами справи встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 14 липня 2022 у Золочівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено актовий запис № 216, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Від подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною, їй матеріально важко утримувати себе. Відповідач відповідних доказів того, що надає кошти на утримання дитини не надав. Однак надав суду довідку про заробітну плату і інші доходи за 4 квартал 2024 року, де встановлено, що ОСОБА_2 щомісячно отримує заробітну плату у розмірі 8 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції прийшов до висновку, що спільна з відповідачем дитина проживає разом з матір`ю, остання не в змозі працевлаштуватися так як доглядає за дитиною, що не досягла трирічного віку, її доходів не достатньо для самостійного утримання, відповідач є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що відповідач - ОСОБА_2 є працездатною особою, щомісячно отримує заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахував потреби позивачки та те, що їхня спільна з відповідачем дитина проживає разом з матір`ю, остання не працює та не в змозі працевлаштуватися, так як доглядає за дитиною, що не досягла трирічного віку, її доходів не достатньо для самостійного утримання.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, належить зазначити, що статтею 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Доводи апеляційної скарги, що у рішенні суду першої інстанції, відсутнє посилання на необхідність застосування такого заходу, як індексація розміру аліментів заслуговує на увагу, оскільки це прямо передбачено положеннями ч.2 ст.184 СК України.

На виконання вимог даної норми, резолютивна частина рішення суду підлягає доповненню абзацом про те, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Вказана обставина є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, оскільки воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року змінити.

Доповнити другий абзац резолютивної частини рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року наступним: «Визначений судом розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону».

У решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 травня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.