Провадження № 22-ц/801/1170/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Шемета Т. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 рокуСправа № 127/29963/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач Вінницька окружна прокуратура,

Вінницька міська рада,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та стороні відповідача ОСОБА_2 ,

особа, яка не брала участі у справі (особа яка подала апеляційну скаргу), ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 , поданою його представником адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Іщук Т. П. в м. Вінниці, дата складення повного рішення 17 березня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року заступник керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та стороні відповідача ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позов мотивований тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0076 та :01:009:0077 певний час існували як єдина земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 10937,45 кв. м, з кадастровим номером :01:009:0075, яка за рішенням Вінницької міської ради народних депутатів від 01 лютого 1996 року №87 була вилучена з постійного користування ЗАТ «РБУ-1» та передана ПМП «Проксен» (ТОВ «Проксен») в постійне користування для виробничих потреб на підставі Державного акту про право постійного користування ІІ-ВН №001962 від 14 лютого 1996 року. Вказана юридична особа була припинена згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року (набрання законної сили 16 квітня 2015 року) по справі №802/3208/14-а.

18 грудня 2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0075 зареєстрована в системі ДЗК на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі (на місцевості) від 09 листопада 2019 року, розробленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» на замовлення ОСОБА_2

28 грудня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_2 та доданих до неї документів державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області за Чумаченком О. О. було зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:009:0075, загальною площею 1,0950 га, під індексним номером 50571032, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В ході перевірки прокурором було встановлено, що подані ОСОБА_2 документи для державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:009:0075, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку сер. ЯА №319114, виданий Вінницьким районним відділом земельних ресурсів від 10 грудня 2003 року; уточнююча довідка № НВ-019, видана 18 грудня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, - не приймались та не видавались компетентними на це органами.

Крім того, позивач зазначає, що за інформацією приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Білозерацької О. Ю. (лист від 14 червня 2024 року №303/01-16) нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 травня 2003 року за реєстровим №1533 на бланку №ААК 632589, за яким у власність ОСОБА_2 перейшла земельна ділянка площею 1,0950 га на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, не здійснювалось та за вказаним реєстровим №1533 посвідчено інший правочин.

За інформацією Вінницької міської ради (лист від 10 лютого 2023 року №01/00/011/7932) спірна земельна ділянка станом на дату, зазначену в державному акті на право приватної власності сер. ЯА №319114 від 10 грудня 2003 року на ім`я ОСОБА_2 , перебувала у межах м. Вінниці.

ОСОБА_2 після оформлення права власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер :01:009:0075, звернувся до ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» для виготовлення технічної документації з землеустрою щодо її поділу на дві окремі земельної ділянки площами по 0,5475 га кожна.

Після поділу цієї земельної ділянки на дві нові з кадастровими номерами :01:009:0076 та :01:009:0077 ОСОБА_2 16 січня 2020 року зареєстрував за собою право власності на новостворені об`єкти нерухомого майна, а 07 лютого 2020 року уклав з ОСОБА_1 договори купівлі-продажу за реєстровими № 288 та № 289, відповідно до яких відчужив на користь останньої ці дві земельні ділянки.

Комунальна земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0075 по АДРЕСА_1 , яка в подальшому була поділена на дві окремі ділянки, вибула із власності територіальної громади м. Вінниці всупереч її волі та з порушення норм законодавства, оскільки реєстрація права власності на дану земельну ділянку була вчинена на підставі неіснуючих документів та за відсутності рішення органу місцевого самоврядування, а згодом перейшла до нового власника як добросовісного набувача. З огляду на викладені обставини з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 50 60, т. 2) прокурор просив витребувати у ОСОБА_1 в комунальну власність Вінницької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0076 площею 0,5475 га та витребувати земельну ділянку :01:009:0077 площею 0,5475 га, на підставі статей 387,388 ЦК України та стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2025 року позов задоволено: витребувано в ОСОБА_1 на користь Вінницької міської територіальної громади в особі Вінницької міської ради земельні ділянки: з кадастровим номером :01:009:0076, площею 0,5475 га; з кадастровим номером :01:009:0077, площею 0,5475 га; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької окружної прокуратури 80 835,26 грн судового збору.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що реєстрація права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0075 була здійснена на підставі неіснуючих документів та за відсутності рішення органу місцевого самоврядування, а тому «суспільним», «публічним» інтересом звернення заступника керівника Вінницької окружної прокуратури з вимогою витребування спірної земельної ділянки у ОСОБА_1 є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання передачі у власність громадянам земельних ділянок із комунальної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині передачі земельних ділянок у власність громадян, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в комунальну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.

Для оцінки «пропорційності» в першу чергу суд врахував, що для даних правовідносин з урахуванням способу вибуття земельної ділянки з комунальної власності територіальної громади загальний інтерес суспільства є надзвичайно важливим, а тому межі свободи розсуду держави ширші, ніж коли виникають виключно цивільні права. Після отримання відповідачкою земельних ділянок останні не були поліпшені (а.с.225, т.1), доказів зворотного не надано.

Також суд взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка, як власник земельних ділянок, постійно отримує дохід від їх використання або зробила поліпшення, втрата яких буде становити для неї «надмірний тягар», що, в сукупності з іншими обставинами, свідчить на користь обґрунтованості втручання у право власності відповідачки. В той же час, враховуючи приписи частин третьої та четвертої статті 390 ЦК України, відповідачка не позбавлена можливості пред`явити до попереднього набувача спірної земельної ділянки позов про відшкодування необхідних витрат на утримання та збереження останньої, здійснених з часу, з якого власникові належить право на її повернення, а у разі здійснення поліпшень земельної ділянки, які не можуть бути відокремлені від неї без завдання їй шкоди, - позов про відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість земельної ділянки.

Крім того, суд вказав, що кінцевий набувач не позбавлена можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до первісного незаконного набувача, в якого придбала земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України, тоді як законний володілець позбавлений можливості захистити своє майнове право у інший спосіб, ніж витребування належного йому майна.

При цьому суд першої інстанції послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17.

З огляду на встановлені у справі обставини, а саме відчуження спірного майна без волевиявлення Вінницької міської ради, яка представляє інтереси Вінницької територіальної громади, на підставі неіснуючих документів, витребування такого майна на користь законного власника від останнього набувача ОСОБА_1 є пропорційним втручанням у право власності останньої, яке ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві. Немає підстав вважати, що витребування земельних ділянок є «надмірним тягарем» для ОСОБА_1 .

При цьому суд звернув увагу, що Вінницька міська рада не звернулася за захистом прав територіальної громади до суду, а вжиті нею заходи (звернення про вчинене кримінальне правопорушення) не відновили порушеного права комунальної власності територіальної громади, а тому втручання Вінницької окружної прокуратури з метою відновлення порушених майнових прав територіальної громади шляхом звернення до суду з відповідним позовом є обґрунтованим та необхідним.

Дізнавшись про прийняте рішення, 14 квітня 2025 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 , діючи через свого представника адвоката Путіліна Є. В., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що 11 березня 2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 100 000 доларів США і в забезпечення виконання договору в цей же день, 11 березня 2024 року, укладено договір іпотеки, предметом якого є земельні ділянки з кадастровим номером :01:009:0076, площею 0,5475 га, з кадастровим номером :01:009:0077, площею 0,5475 га. Отже, він є іпотекодержателем земельних ділянок, які є предметом спору у цій справі, проте він не був залучений до участі у справі ні як співвідповідач, ні як третя особа. Оскільки ОСОБА_3 не було залучено у справі як належного відповідача, позов не підлягає до задоволення, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

21 квітня 2024 року заступник керівника Вінницької окружної прокуратури В. Семенюк подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Основними доводами відзиву є те, що рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, незалежно від того чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387 388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212 1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (пункт 38 постанови ВП ВС, 06 липня 2022, у справі № 914/2618/16). Отже відповідачем за віндикаційним позовом визначається особа, яка незаконно, без належної правової підстави володіє чужим майном та яка фактично володіє річчю на час подання позову. Аналогічна правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 752/4033/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 907/62/20.

Оскільки реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0075, яка в подальшому поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:009:0076, :01:009:0077, була вчинена на підставі неіснуючих документів та за відсутності рішення органу місцевого самоврядування, тому спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади без вираження її волі і належним відповідачем у справі є саме ОСОБА_1 як їх власник на час подання позовної заяви.

22 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» Вінницька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Основними доводами відзиву є те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи: згідно відомостей з Державного реєстру речових прав, право власності на земельні ділянки :01:009:0076, :01:009:0077 зареєстровані за ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 07 лютого 2020 року, а тому саме ОСОБА_1 є належним відповідачем у даній справі, а ОСОБА_3 помилково вважає, що він мав бути відповідачем у справі.

Інші учасники справи не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційного суду представник особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 адвокат Путілін Є. В. підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити її. Прокурор Кравчук О. Л. та представник Вінницької міської ради Вініцька Б. А.. заперечили проти апеляційної скарги та підтримали викладене у відзивах. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Стаття 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У ст. 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

В справі що розглядається ОСОБА_3 , який не був учасником справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу на рішення, прийняте без його участі. Тому такий апелянт повинен обґрунтувати яке його право, інтерес чи обов`язок порушує прийняте рішення, тобто повинен довести право на апеляційне оскарження такого рішення.

Апеляційний суд акцентує, що за вказаних обставин визначальним моментом є з`ясування того, яким чином ухвалене судове рішення впливає на права, інтереси осіб, які не брали участі у справі, але вважають порушеними свої права та інтереси.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 18 грудня 2019 року в системі Державного земельного кадастру зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0075 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі (на місцевості) від 09 листопада 2019 року, розробленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» на замовлення ОСОБА_2 (копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 18 грудня 2019 року, (а.с.92, т. 1);

- з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 січня 2020 року №196030229 слідує, що 28 грудня 2019 року, на підставі заяви ОСОБА_2 та доданих до неї документів, державний реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Журавський А. Т. зареєстрував у автоматизованій системі «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно» право власності на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку із кадастровим номером :01:009:0075, загальною площею 1,0950 га, індексний номер 50571032, за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Підстави виникнення права власності зазначені: копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 319114, виданий Вінницьким районним відділом земельних ресурсів від 10 грудня 2003 року; уточнююча довідка Головного управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області серія та номер НВ- 019 від 18 грудня 2019 року; відомості з ДЗК, серія та номер 16554504 від 28 грудня 2019 року, видавник - Державний земельний кадастр (а.с.100-101, т. 1);

- в січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Юридичний-земельний союз «Альянс» із заявою для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0075, площею 1,0950 га, по АДРЕСА_1 на дві окремі по 0,5475 га кожна з подальшим наданням цим ділянкам окремих кадастрових номерів (а.с.86, т. 1);

- 13 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та надав виготовлену ТОВ «Юридичний-земельний союз «Альянс» технічну документацію на земельні ділянки із кадастровими номерами :01:009:0076, :01:009:0077, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0075, та інші документи, необхідні для здійснення державної реєстрації. 16 січня 2020 року за результатом розгляду вказаних документів державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценком Є. В. внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про поділ об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0075 площею 1,0950 га, а також двом земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери :01:009:0076 та :01:009:0077, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12 січня 2023 року № 320048685 (а.с.147-148, 153, 159, т. 1);

- 07 лютого 2020 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договори купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до яких продав останній земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0076 та :01:009:0077 площею по 0,5475 га кожна по 173940 гривень за кожну ділянку, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О. О. 07 лютого 2020 року та зареєстрованих в реєстрі за № 288 та № 289 (а.с.155-158, 162-165, т.1). Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровані в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 196788120 та № 196788275 від 20 січня 2020 року (а.с.159-166, т.1). Як слідує з цього державного акту, він виданий 10 грудня 2003 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ААК632589 від 30 травня 2003 року, реєстровий № 1533, посвідченого приватним нотаріусом Ісаєвою О. Ю., на земельну ділянку площею 1,0950 га, яка розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для виробничих потреб розміщення та обслуговування виробничих приміщень. Даний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 123 (а.с.53, т.1);

- з уточнюючої довідки Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № НВ-019 від 18 грудня 2019 року, яка також стала підставою для реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну ділянку, слідує, що Відділ у м. Вінниці Головного управління Держгео,кадастру у Вінницькій області повідомляє, що в зв`язку з відсутністю відомостей в Державному земельну кадастрі на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 319114, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за № 123 від 10 грудня 2003 року, яка розташована на території колишньої Стрижавської сільської ради, кадастровий номер :07:017:0012, площею 1,0950 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в базі ДЗК. На виконання Постанови Верховної Ради України від 13 травня 201 року № 401-V-ІІІ «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області» дану земельну ділянку внесено до ДЗК з урахуванням нової адреси, при цьому було уточнено місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 та присвоєно кадастровий номер :01:009:0075 (а.с.96, т. 1);

- з листа приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_4 № 303/01-16 від 14 червня 2024 року слідує, що останньою не здійснювалось нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 травня 2003 року за реєстровим № 1533 на бланку № ААК632589 на підставі якого до власності ОСОБА_2 перейшла земельна ділянка площею 1,0950 га на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області. При цьому зазначено, що за реєстровим № 1533 посвідчений нею інший договір (а.с.173, т. 1);

- з листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.6-2450/2-24 від 19 березня 2024 року слідує, що згідно відомостей наявних на зберіганні в архіві відділу Книг записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, запис щодо реєстрації та видачі державного акту серії ЯА № 319114 ОСОБА_2 відсутній. Зазначений державний акт був зареєстрований за № 123 від 10 грудня 2003 року та виданий іншій фізичній особі на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:009:0006, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.171, т. 1);

- з листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.6-6305/2-24 від 08 липня 2024 року слідує, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :07:017:0012, площею 1,0142 га, цільове призначення підприємств іншої промисловості, розташовану території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області вул. Енергетична, 3, було перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру в зв`язку з поділом на 3 земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:017:0036, площею 0,3047, :02:017:0037, площею 0,4035га, :02:009:0006, площею 0,3058, цільовим призначенням підприємств іншої промисловості, розташовані на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, вул. Енергетична, 3, 3а, 3б та на ці земельні ділянки видані державні акти іншим фізичним особам (а.с. 174, т. 1);

- з листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.6-4263/2-24 від 10 травня 2024 року слідує, що лист відділу у Вінницькому районі від 04 листопада 2019 року № 0-2-0.20-49/109-19 на заяву гр. ОСОБА_2 щодо надання копії архівного примірника державного акту серії ЯА № 319114 від 10 грудня 2003 року не виготовлявся і не реєструвався у системі діловодства та у фонді зберігання документації така довідка не виявлена (а.с. 172, т. 1);

З відповіді Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 18 липня 2024 року № 01/00/011/149000 слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0075 на момент винесення постанови Верховної Ради України № 401-УІІІ від 13 травня 2015 року «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області» перебувала у межах міста Вінниці. Земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 10937,45 кв.м, (кадастровий номер :01:009:0075) рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 01 лютого 1996 року № 87 було вилучено з постійного користування ЗАТ «РБУ-1» та передано ПМП «Проксен» (ТОВ «Проксен») в постійне користування для виробничих потреб (а.с.39, т. 1). ПМП «Проксен» 14 лютого 1996 року отримало державний акт на право користування землею серії ІІ-ВН №001962 площею 10937,45 кв.м для виробничих потреб, про що внесено запис до книги записів державних актів на право постійного користування землею за № 74 ( а.с. 23-24, т.1);

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року у справі №802/3208/14-а припинено юридичну особу ТОВ «Проксен». Рішення набрало законної сили 16 квітня 2015 року (а.с.35-36, т. 2);

10 лютого 2023 року виконавчий комітет Вінницької міської ради звернуся із заявою про вчинене кримінальне правопорушення по факту незаконного оформленням прав на земельну ділянку площею 1,0950 га кадастровий номер :01:009:0075, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с.37-38, т. 2) слідчим слідчого управління ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000379 від 16 березня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 , ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України. (а.с.188, т.1).

Отже, в справі що розглядається спір стосується витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння від добросовісного набувача ОСОБА_1 , яка придбала їх у ОСОБА_2 - особи, яка не мала права їх відчужувати через незаконність набуття права власності на підставі неіснуючих документів. Земельні ділянки є власністю територіальної громади м. Вінниці та вибули з володіння поза волею власника (територіальної громади), інтереси якої представляє Вінницька міська рада

Оскаржуваним у справі рішенням витребувано земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0076, площею 0,5475 га, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0077, площею 0,5475 га в ОСОБА_1 на користь Вінницької міської територіальної громади в особі Вінницької міської ради.

ОСОБА_3 , подаючи апеляційну скаргу як особа, яка не брала участі в розгляді справи, та висуваючи вимогу скасувати судове рішення та відмовити у позові, вказує, що його права порушені ухваленим у справі рішенням, оскільки він є іпотекодержателем земельних ділянок, які були передані в іпотеку відповідачкою ОСОБА_2 як забезпечення виконання нею зобов`язань за договором позики, відповідно до якого він позичив їй грошові кошти в розмірі 100 000 доларів.

На підтвердження своїх доводів надає:

- копію Договору позики від 11 березня 2024 року, укладеного в простій письмовій формі, згідно якого він, ОСОБА_3 (Позикодавець) надав у позику ОСОБА_1 (Позичальник) грошові кошти в сумі 3 800 000 (три мільйони вісімсот тисяч гривень), що на день передачі грошей є еквівалентом 100 000 ( сто тисяч) доларів США, строк повернення коштів не пізніше 01 квітня 2024 року (а. с. 142, т.2);

- копію Договору іпотеки від 11 березня 2024 року, укладеного між ОСОБА_3 (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець), згідно якого в забезпечення повного виконання грошових зобов`язань за договором позики, укладеним в простій письмовій формі 11 березня 2024 року між Іпотекодержателем (Позикодавцем) та Іпотекодавцем (Позичальником), ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 в іпотеку земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0076, площею 0,5475 га, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0077, площею 0,5475 га. Договрі іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Майструк В. І., зареєстрований в реєстрі за № 365 та одночасно нотаріусом накладена заборона на відчуження предметів іпотеки до припинення договору іпотеки( зареєстровано в реєстрі за № 366 та № 367) (а. с. 143-146, т.2).

Як уже зазначалося вище, необхідною умовою для набуття ОСОБА_3 , який не брав участі у справі, права апеляційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків цієї особи.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

За правилом частин п`ятої, шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» - іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

У статті 1 Закону України «Про іпотеку» закріплено такі визначення: пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно (абз. 11); вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна (абз. 12); нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна (абз. 13).

Конструкція пріоритету спрямована на вирішення колізії прав (як цивільних, так і публічних) на той же самий предмет іпотеки. Особа, право якої виникло раніше, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, перед іншими суб`єктами.

Пріоритет є втіленням ще римського принципу - qui prior est tempore, potior eat jure (перший в часі - сильніший по праву) (див Постанову КЦС ВС від 05.05.2025 у справі № 466/2651/23).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 756/15538/15-ц, зробив наступні висновки щодо застосування норм права (частина друга статті 416 ЦПК України): «Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Оскільки Закон України «Про іпотеку», який є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, не передбачено таких підстав для припинення іпотеки, як витребування майна від добросовісного набувача або відсутність згоди власника на передачу нерухомого майна в іпотеку, тому такі підстави не припиняють основне зобов`язання та не є самостійною підставою для припинення іпотеки.»

Отже, права ОСОБА_3 як іпотекодержателя не порушені рішенням про витребування майна від ОСОБА_1 , ухваленим у цій справі, а тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2025 року підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 362, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 , поданою його представником адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

Т. Б. Сало