Справа № 308/8437/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Фетько І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» Фартушка Тараса Ігоровича про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Закарпаттяенергозбут» звернулося до Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви вказує, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2024 у справі №308/8437/23 вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію, вироблену за «зеленим» тарифом в розмірі 30 083,21 грн., втрати від інфляції в розмірі 1 909,99 грн., 3% річних в розмірі 1 632,65 грн., судовий збір в розмірі 1 073,60 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2025 у справі №308/8437/23 апеляційну скаргу Товариства задоволено частково, та змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, виклавши другий та третій абзаци рішення у новій редакції.

Представник вказує, що апеляційним судом вирішено стягнути з Товариства на користь ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію, вироблену за «зеленим» тарифом, в розмірі 25 734,50 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 917,90 грн., 3% річних в розмірі 1 581,63 грн. та судовий збір в розмір 1 110,72 грн.

Повідомляє, що станом на 29.01.2025 ТОВ «Закарпаттяенергозбут» повністю виконало рішення суду, змінене постановою Закарпатського апеляційного суду у даній справі №308/8437/23, а саме добровільним виконанням шляхом фактичного перерахування сум присуджених позивачу ОСОБА_1 .

Згідно Постанови Закарпатського апеляційного суду, сума основного боргу, що присуджена позивачу становить 25 734.50 грн. Зауважує, що згідно платіжної інструкції №5759 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 - 9 564,48 грн.; згідно платіжної інструкції №5760 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 - 3 415,02 грн.; згідно платіжної інструкції №5761 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 - 7 302,94 грн.; згідно платіжної інструкції №5762 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 - 2 987,19 грн.; згідно платіжної інструкції №5763 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 - 2 464,87 грн. Разом сплачено 25 734,50 грн., тобто повністю погашено основну заборгованість.

Також згідно постанови Закарпатського апеляційного суду, сума інфляційних та 3% річних, що присуджені позивачу, становить 1 917,90 грн. + 1 581,63 грн. = 3 499,53 грн. Згідно платіжної інструкції №165738 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 ; 3 499,53 грн., з яких 1 917,90 грн. інфляційних втрат та 1 581,63 три відсотки річних.

Додатково вказує, що згідно постанови Закарпатського апеляційного суду позивачу присуджена сума судового збору у розмірі 1 110,72 грн. На відшкодування судового збору у розмірі 1 110,72 грн., Товариством було здійснено наступні оплати: згідно платіжної інструкції №165739 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 - 855,25 грн.; згідно платіжної інструкції №165742 від 29.01 2025 сплачено на користь ОСОБА_1 ПДФО 18% 199,93 грн.; згідно платіжної інструкції №165741 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 військовий збір 5% 55,54 грн. Разом сплачено 1 110,72 грн., судовий збір відшкодований в; повному обсязі.

Крім того, згідно рішення Ужгородського міськранонного суду Закарпатської області, позивачу присуджено відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Згідно платіжної інструкції №165740 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 - 7 700,00 грн.; згідно платіжної інструкції №165743 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 ПДФО 18% 1 800,00 грн.; згідно платіжної інструкції №165744 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 військовий збір 5% 500,00 грн. Разом сплачено 10 000,00 грн., витрати на правову допомогу відшкодовані в повному обсязі.

Зауважує, що сума судового збору та витрати на правову допомогу, які відшкодовуються фізичній особі за рішенням суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника як додаткове благо та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах.

Відтак, внаслідок повної добровільної сплати відповідачем на користь позивача ОСОБА_1 присуджених сум згідно пішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та постанови Закарпатського апеляційного суду у справі №308/8437/23, обов`язок боржника згідно виконавчим документом у справі №308/8437/23 відсутній повністю.

На підставі наведеного, просить суд заборонити виконавчій службі приймати виконавчий документ у справі за №308/8437/23 до виконання до розгляду даної заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; визнати виконавчий документ у справі за №308/8437/23 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку добровільним виконанням відповідачем обов`язку в повному обсязі.

Сторони не скористалися правом на участь у судовому засіданні, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, та в матеріалах справи міститься заява представника відповідача про розгляд справи без його участі.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області від 02.08.2024 року зменшену позовну заяву задоволено, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію, вироблену за зеленим тарифом, в розмірі 30 083.21 (тридцять тисяч вісімдесят три грн. двадцять одну коп.) грн., втрати від інфляції в розмірі 1 909.99 (одну тисячу дев`ятсот дев`ять грн. дев`яносто дев`ять коп.) грн. та 3% річних в розмірі 1 632,65 (одну тисячу шістсот тридцять дві грн. шістдесят п`ять коп.) грн.; стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три грн. шістдесят коп.) грн.; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.01.2025 рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.08.2024 року змінено, викладено другий та третій абзаци рішення у новій редакції. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію, вироблену за «зеленим тарифом», в розмірі 25734,50 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять чотири гривні 50 коп.), інфляційні втрати в розмірі 1917,90 грн, (одна тисяча дев`ятсот сімнадцять гривень 90 коп.) та 3% річних в розмірі 1581,63 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна гривня 63 коп).

Також стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 1110,72 грн. (одну тисячу сто десять гривень 72 коп.) у відшкодування сплаченого судового збору. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Виконання рішення суду будьякої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативноправовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Порядок і умови примусового виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» початком примусового виконання рішення є винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Норма ч. 2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, суд повинен враховувати права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення, виходячи з конкретних обставин справи та дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Так, щодо виконання відповідачем свого обов`язку сплатити 25 734.50 грн. ОСОБА_1 , суд зауважує, що згідно доданих до матеріалів справи платіжних інструкцій №5759 від 29.01.2025, №5760 від 29.01.2025, №5761 від 29.01.2025, №5762 від 29.01.2025, та №5763 від 29.01.2025, відповідачем сплачено на користь ОСОБА_1 25 734,50 грн., тобто повністю погашено заборгованість за електричну енергію, вироблену за «зеленим тарифом».

Згідно платіжної інструкції №165738 від 29.01.2025 відповідаечм сплачено на користь ОСОБА_1 3 499,53 грн., з яких 1 917,90 грн. інфляційних втрат та 1 581,63 три відсотки річних.

Що стосується відшкодування судового збору та витрат на правничу допомогу, суд констатує наступне.

Оглянувши додані представником відповідача платіжні інструкції, надані ним на підтвердження виконання обов`язку відшкодувати позивачу судовий збір у розмірі 1 110.72 грн., судом встановлено, що згідно платіжної інструкції №165739 від 29.01.2025 сплачено на користь ОСОБА_1 855,25 грн.; згідно платіжної інструкції №165742 від 29.01 2025 відповідачем сплачено на рахунок ГУК у Зак.обл/Ужгородська 199,93 грн. та згідно платіжної інструкції №165741 від 29.01.2025 сплачено на рахунок ГУК Львів/Львівська тг/,54 грн.

Крім того, на підтвердження виконання обов`язку відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., представником відповідача надано платіжну інструкцію №165740 від 29.01.2025, згідно якої сплачено на користь ОСОБА_1 7 700 грн.; платіжну інструкцію №165743 від 29.01 2025, згідно якої сплачено на рахунок ГУК у Зак.обл/Ужгородська ТГ 1 800 грн. та згідно платіжної інструкції №165744 від 29.01.2025 сплачено на рахунок ГУК Львів/Львівська тг/0 грн.

Аналіз вказаних платіжних документів вказує на те, що відповідачем добровільно сплачено позивачу судовий збір у розмірі 855,25 грн. та 7 700 грн. витрат на правову допомогу. На переконання суду, твердження представника відповідача про те, що вищевказане є доходом позивача, а тому відповідачем було відшкодовано суму з урахуванням ПДФО 18% та військового збору 5%, є помилковим, не ґрунтується на вимозі закону і суперечить йому.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Навіть виходячи з положень даної статті можна дійти висновку, що судові витрати це вид саме витрат, а не дохід учасника процесу, на що вказує представник відповідача у поданій заяві.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір не є доходом позивача, а необхідною умовою для звернення до суду з позовною заявою, який в подальшому відшкодовується відповідачем у разі ухвалення судового рішення на користь позивача, а також сплачені позивачем своєму представнику витрати на правничу допомогу є доходом саме адвоката, який в установленому законом порядку веде облік цих доходів та, відповідно, сплачує податки з таких видів доходів.

Відтак, відповідачем безпідставно включено відшкодування понесених судових витрат у дохід позивача та відраховано з них податок з фізичних осіб, а також військовий збір.

Таким чином, оскільки обставини, на які посилається заявник, не знайшли свого підтвердження, судом не встановлено відсутності у боржника обов`язку погашення заборгованості у зв`язку з його добровільним виконанням у повному обсязі, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 431-432, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» Фартушка Тараса Ігоровича про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе