УХВАЛА

05 червня 2025 року

м. Київ

справа № 206/1119/24

провадження № 61-7034ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Шило Тетяни Володимирівни, на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до неповнолітньої

ОСОБА_3 , представника неповнолітньої - ОСОБА_4 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відділ обліку проживання фізичних осіб, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із вищевказаним позовом до неповнолітньої ОСОБА_3 , представника неповнолітньої -

ОСОБА_4 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відділ обліку проживання фізичних осіб, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, в якому просили суд: визнати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 2007 року народження, особами, які втратили право користування житловим приміщенням у квартирі

АДРЕСА_1 . В подальшому, представником позивачів надано клопотання, про відмову від позову у частині визнання ОСОБА_4 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням у квартирі

АДРЕСА_1 .

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада

2024 року клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката

Шило Т. В., задоволено. Закрито провадження у частині визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада

2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду

від 23 квітня 2025 року,у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

У травні 2025 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат

Шило Т. В., із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду

та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору

не у повному розмірі передбаченим Законом України «Про судовий збір».

До касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору

ОСОБА_1 у розмірі 2 422,40 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено,

що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні

до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3 028,00 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених

статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру(пункт 2 частина сьома статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Заявниками оскаржуються судові рішення за результатами розгляду позовної вимоги немайнового характеру, а саме визнати ОСОБА_3 , 2007 року народження, особою, яка втратили право користування житловим приміщенням.

За оскарження судових рішень у частині вирішення позовної вимоги немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 х 0,4

х 200%).

Відповідно, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 422,40 грн з кожного заявника.

Таким чином, з урахуванням вже сплаченого судового збору ОСОБА_1 за подання даної касаційної скарги у розмірі 2 422,40 грн.

Іншому заявнику ( ОСОБА_2 ) за оскарження у касаційному порядку судових рішень необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Шило Тетяни Володимирівни, на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник