Справа № 645/1644/25
Провадження № 2/645/1430/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Феленко Ю.В.,

секретаря судових засідань - Товстої Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Немишлянського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №200328331 від 24.02.2021 в розмірі 51754,83 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн..

В обґрунтування позову вказує, що 24.02.2021 між акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) №200328331, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит в сумі 44 326,00 грн. на строк 1096 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок споживчих кредитів позичальника.

25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200328331від 24.02.2021. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 200328331 від 24.02.2021становить 51754,83 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 30610,25 грн.; заборгованість за відсотками 2,55 грн.; заборгованість за комісією 21142,03 грн.. Заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 200328331 від 24.02.2021в розмірі 51754,83 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Від представника відповідача 09.04.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги укладено між АТ «БАНК ФОРВАРД» та позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 25.07.2024 з передачею позивачу від первісного кредитора усіх оригіналів документів, у тому числі реєстру прав вимог в електронному вигляді не пізніше 10 днів з моменту укладання договору №GL1N426202/1, тобто включно до 04.08.2024, слід вважати, що банківська виписка, на яку посилається позивач є недопустимим та неналежним доказом, оскільки сформована особою, яка не мала відповідних повноважень на такі дії. АТ «БАНК ФОРВАРД» станом на 21.11.2024 не був та не міг бути розпорядником та зберігачем інформації про стан рахунку відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено про незгоду із нарахуванням заборгованості по комісії в розмірі21142,03 грн. Дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

17.04.2025 представником позивача надана відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що позивач вважає аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву відповідача безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання.Будь-яких власних контррозрахунків представником відповідача на спростування наявності та розміру заборгованості не надано.Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 було здійснено часткове добровільне виконання умов кредитного договору. Оскільки неодноразово позичальником було внесено оплати, що відображаються у графі «Сплачено заборгованість» та «Сплачено відсотків», тож ОСОБА_1 мала намір виконати взяте на себе грошове зобов`язання згідно даного кредитного договору.

Стосовно незгоди сторони відповідача з вимогою про стягнення заборгованості за комісією, позивачем зазначено, що відповідач свідомо звернулась до АТ «БАНК ФОРВАРД» з метою отримання кредитних коштів та згідно умов договору підтвердила, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними та прийняла на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, визначені графіком платежів, в тому числі і за комісією. До договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії, оскільки Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

У судове засідання представник позивача не прибув, у позові просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялась. Від представника відповідача, адвоката Бірючинського Е.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, просив у задоволенні позову відмовити, взявши до уваги всі факти та обставини, викладені у відзиві на позов, як на обґрунтування заперечень проти позовної заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір (оферту) №200328331, відповідно до умов якогоОСОБА_1 відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит в сумі 44 326,00 грн. на строк 1096 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 кредитного договору позичальник просить відкрити рахунок, що буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надати йому кредит шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з рахунку згідно з дорученням клієнта.

Також, 24.02.2021 між банком та ОСОБА_1 погоджено графік платежів за продуктом Швидкі гроші Special, який підписано особисто відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 12-13)

Відповідно до умов кредитного договору № 200328331 від 24.02.2021 погоджено строк та суму кредиту, комісію, проценту ставку, страхові премії, орієнтовну сукупну вартість кредиту та порядок повернення кредиту.

Як вбачається зі змісту виписки по особовому рахунку позивач надав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувалась, а також частково сплачувала кредит (а.с. 18-35).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 200328331 від 24.02.2021, складеним відділом операційного супроводження банківських операцій АТ «Банк Форвард» станом на 24.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 51754,83 грн., з яких: 30610,25 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2,55 грн. заборгованість за відсотками; 21142,03 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 16-17).

25.07.2024 АТ «Банк форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. (а.с. 38-43)

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу підтверджується, що на виконання умов договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 51754,83 грн., з яких: 30610,25 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2,55 грн. заборгованість за відсотками; 21142,03 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024 ТОВ «ФК «Кредит капітал» здійснило перерахування 70122419,74 грн АТ «Банк форвард» у рахунок оплати за договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.(а.с. 45)

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, ТОВ «ФК «Кредит- капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 ..

При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідач була повідомлена про зміну кредитора за кредитним договором, проте неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 кредитних зобов`язань виникла заборгованість за кредитом у розмірі 51754,83 грн., з яких: 30610,25 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2,55 грн. заборгованість за відсотками; 21142,03 грн. заборгованість за комісією.

Частиною 1статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з частиною 1статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору, що підтверджується випискою по особовим рахункам угоди № від 24.02.2021.

Виписка про рух коштів по картці відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Також факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявності заборгованості за кредитним договором № від 24.02.2021підтверджується змістом відзиву на позовну заяву із запереченнями щодо розміру заборгованості.

Крім того, безпідставними є доводи відповідача про недопустимість наданих позивачем доказів, які на думку сторони відповідача сформовані неуповноваженою особою.

Щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором № 200354081 від 09.07.2021, суд зазначає наступне.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Положеннями ч.2ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зазначила, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Згідно зч.1ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.

За таких обставин положення пункту 1.2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за кредитним договором № від 24.02.2021 у розмірі 21142,03 грн. задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1432,84 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №200328331 від 24.02.2021 у розмірі 30612,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1432,84 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , ел. пошта , адреса: Україна, 79029, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4 поверх,

представник позивача - Кисіль Вікторія Іллівна, діє на підставі довіреності від 07.11.2024, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 03.06.2025.

Суддя Ю.В.Феленко