Справа № 346/5305/24
Провадження № 22-ц/4808/738/25
Головуючий у 1 інстанції Третьякова І. В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Репала Олексія Олександровича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 березня 2025 року, ухвалене в складі судді Третьякової І.В. в м. Коломиї, повний текст якого складено 21 березня 2025 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 червня 2023 року між сторонами було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1228-1768 на суму 12000 грн. строком на 300 днів з базовим періодом - 21 день зі зниженою процентною ставкою 2,5% на день та стандартною - 3% на день. Договір укладено шляхом реєстрації відповідача на Веб-сайті creditkasa.com.ua, підтвердження оферти через особистий кабінет і шляхом поставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Позивач виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти на банківську картку відповідача через партнера АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками, а відповідач не скористався правом відмови від договору протягом 14 днів.

Однак, відповідач всупереч умовам кредитного договору належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків. Відтак, станом на 15 липня 2024 загальний розмір заборгованості становить 118740 грн., з яких 12000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 106740 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Проте, кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», що передбачає часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 58740 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 60000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини та норми законодавства, просив суд стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1228-1768 від 25 червня 2023 року в розмірі 60000 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 12000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 48000 грн., а також понесені судові витрати.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 березня 2025 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1228-1768 від 25 червня 2023 року в розмірі 60000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Репало О.О. подав апеляційну скаргу. Вважає рішення в оскаржуваній частині незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи.

Зазначає, що позивач не довів належного підписання відповідачем електронного договору та його ознайомлення з істотними умовами, адже надсилання СМС-повідомлення не є ідентифікацією особи, а мобільний номер не є авторизованим засобом. В Україні існують визначені законодавством системи електронної ідентифікації, такі як ДІЯ, BankID, кваліфікований цифровий підпис, але їх позивач не використовував.

Вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не надало доказів достовірності відомостей на офіційному Веб-порталі на момент отримання відповідачем позики, а сам портал має динамічне оновлення даних, які можуть змінюватися щомиті відповідно до закладених алгоритмів та відображатися індивідуально для кожного користувача.

На думку апелянта, пересічний споживач без спеціальної підготовки не може ефективно оцінити обсяг та зміст умов кредитного договору, зокрема умов, викладених у великому за обсягом документі «Умови та правила надання послуг». Позивач не підтвердив, які саме конкретні умови були запропоновані відповідачу при підписанні заявки, оскільки на поданому позивачем екземплярі відсутні підписи позичальника - як фізичний, так і за допомогою електронних довірчих послуг, а Веб-портал позивача містить інформацію про надання позики під 0,01% на день, що й створило у відповідача переконання, що він буде зобов`язаний повернути лише суму отриманого кредиту з мінімальними відсотками. Водночас, апелянт визнає, що враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, питання повернення 12000 грн. є цілком законним та логічним.

Посилається на порушення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема на несправедливі умови договору, які призводять до істотного дисбалансу прав та обов`язків сторін, та на надмірність процентної ставки, що перевищує розумні межі, порушує принципи добросовісності, розумності та справедливості. Вказує на невідповідність нарахованих сум чинному законодавству, порушення принципу рівності сторін та отримання кредитором надмірних прибутків.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції не було забезпечено безсторонності розгляду справи, порушено обов`язок всебічного дослідження доказів, не надано належної оцінки доводам сторін та не забезпечено правову визначеність, що суперечить принципам верховенства права та єдності судової практики.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДІТ ФІНАНС» 12000 грн. В іншій частині позову відмовити.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначили, що апеляційна скарга є безпідставною, оскільки Кредитний договір №1228-1768 від 25 червня 2023 року укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», апелянт підписав його шляхом поставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором A0639, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою.

Зазначає, що ОСОБА_1 самостійно сформував заявку на сайті, пройшов верифікацію через BankID, надав свої дані й реквізити банківської картки, на яку йому було перераховано кредитні кошти через систему LiqPay через партнера АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками, підписаними КЕП.

Сторони погодили умови договору, зокрема суму кредиту 12000 грн., строк 300 днів, базовий період 21 день, знижену ставку 2,5% на день у базовий період і стандартну ставку 3% на день, про що апелянт був належно повідомлений через Паспорт споживчого кредиту, який разом із кредитним договором утворює єдиний договір, що визначає всі істотні умови, з якими позичальник ознайомився та підтвердив їх шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором від 25 червня 2023 року.

Вказує, що нарахування процентів відбувалося відповідно до договору: зі зниженою ставкою у перший період, далі - за стандартною ставкою через прострочення платежів, без нарахування штрафів чи пені. Проценти є погодженими сторонами, відповідають принципу свободи договору, не суперечать закону й не є неустойкою в розумінні ст. 625 ЦК України чи ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Таким чином, позивач мав законні підстави для нарахування процентів за ставками 2,5% та 3% за період дії договору. Станом на 15 липня 2024 року загальний борг апелянта становив 118740 грн., але за програмою лояльності ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зменшило борг до 60000 грн.

Наголошує, що ОСОБА_1 раніше укладав і виконував кредитні договори з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», що свідчить про його обізнаність з умовами та процедурою кредитування.

Враховуючи викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з частиною 1 ст. 369 ЦПК України, ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 60000 грн., тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, справа є малозначною в силу прямої вказівки закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 червня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1228-1768 на суму 12000 грн. строком на 300 днів з базовим періодом - 21 день зі зниженою процентною ставкою 2,5% на день та стандартною - 3% на день.

З копії Договору про відкриття кредитної лінії №1228-1768 продукту «CreditKasa» від 13 год. 38 хв. 25 червня 2023 року, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , вбачається, що сторони погодили суму кредиту 12000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 21 день, процентні ставки 2,5% та 3% на день. Позичальник підписав договір шляхом поставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля: A0639) (а.с. 10-16).

Відповідно до копії Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», затверджених наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №40-П від 15 червня 2023 року, ці Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, визначають істотні умови співпраці сторін, зокрема порядок укладення договору, умови надання кредиту, розмір зобов`язань, строки виконання, відповідальність сторін, правила взаємодії та врегулювання спорів, а також порядок підписання документів за допомогою електронного підпису. ОСОБА_1 підписав зазначені Правила шляхом поставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля: A0639), чим підтвердив свою обізнаність та згоду з усіма умовами, визначеними в документі (а.с. 17-24).

Згідно з копією Паспорта споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), затвердженого наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №40-П від 15 червня 2023 року, кредитна лінія на суму 12000 грн. надається на строк 300 календарних днів зі зниженою ставкою 2,5% на день у базовий період 21 день і стандартною ставкою 3% на день. Апелянт підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних ним умов кредитування шляхом поставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля: A0639) на вказаному документі (а.с. 25-26).

У матеріалах справи міститься копія Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1228-1768 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, яка визначає строки платежів, кількість днів у періоді, суми кредиту, платежі за кредитом, процентні ставки, а також загальну суму витрат за кредитом, і з якої, зокрема, вбачається, що кредит на суму 12000 грн. видано 25 червня 2023 року строком на 300 календарних днів до 19 квітня 2024 року. Позичальник підписав зазначений документ шляхом поставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля: A0639), чим підтвердив погодження з усіма зазначеними умовами (а.с. 27).

Відповідно до копії Довідки про перерахування суми кредиту №1228-1768 від 25 червня 2023 року кошти в сумі 12000 грн. були перераховані через платіжну систему LiqPay на банківську картку ОСОБА_1 (карта № НОМЕР_1 ) того ж дня (а.с. 28).

З копії Довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, вбачається, що за Кредитним договором №1228-1768 від 25 червня 2023 року станом на 15 липня 2024 року загальна заборгованість становить 106740,00 грн. без нарахованих штрафів і пені, лише з відсотковими нарахуваннями в період з 25 червня 2023 року по 19 квітня 2024 року (за 300 календарних днів) (а.с. 29-31).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обставини укладення кредитного договору відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом кредитної угоди та, з огляду на свободу договору, на власний розсуд погодився на запропоновані умови, включаючи розмір і порядок нарахування відсотків, які в судовому порядку не оскаржував, кредитний договір або окремі його пункти визнати недійсними не просив, правильність нарахування йому заборгованості за відсотками не заперечував. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1228-1768 від 25 червня 2023 року в розмірі 60000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Апеляційний суд частково погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

За правилом частини 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із частиною 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення частини 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини виникли між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 щодо отримання останнім кредиту за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Договір про відкриття кредитної лінії №1228-1768 від 25 червня 2023 року підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на електронну адресу позичальника, про що свідчить розділ 12 вказаного договору «Реквізити сторін», в якому зазначені анкетні та паспортні дані апелянта, відомості щодо його місця проживання, РНОКПП, номер електронного платіжного засобу, електронна адреса для створення особистого електронного кабінету, електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля: A0639) (а.с. 16).

Зокрема, електронним підписом (одноразовим паролем A0639) ОСОБА_1 були підписані: Паспорт споживчого кредиту(Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), затвердженого наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №40-П від 15 червня 2023 року, в якому зазначена інформація про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с. 26), Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», затверджених наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №40-П від 15 червня 2023 року (а.с. 24), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1228-1768 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України (а.с. 27).

Відповідно до п. 11.13 Договору про відкриття кредитної лінії №1228-1768 від 25 червня 2023 року невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого Кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України.

Крім того, з копії документа «Моніторинг дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі», долученого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до відзиву на апеляційну скаргу, вбачається, що 25 червня 2023 року ОСОБА_1 здійснив послідовні та зафіксовані системою дії, спрямовані на укладення Кредитного договору №1228-1768, а саме: о 13:35:40 він увійшов на сайт кредитодавця та в особистий кабінет; о 13:38:08 створив заявку на отримання кредиту; о 13:38:26 отримав СМС-повідомлення на номер НОМЕР_2 та електронний лист на e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 про схвалення заявки; о 13:38:27 у системі було розміщено текст оферти (договору) в особистому кабінеті клієнта; о 13:38:42 клієнт підтвердив ознайомлення з умовами оферти та отримав СМС-повідомлення на номер НОМЕР_2 з одноразовим ідентифікатором для підписання; о 13:38:59 ввів одноразовий ідентифікатор для підписання електронного повідомлення про прийняття пропозиції (акцепту); о 13:38:59 у системі було сформовано підтвердження про укладення договору та розміщено його в особистому кабінеті; а вже о 13:39:00 ініційовано переказ кредитних коштів і надіслано примірник договору на e-mail клієнта (а.с. 142).

Вказаний документ містить посекундну деталізацію технічних дій, підтверджує особисте волевиявлення позичальника, його свідоме погодження з умовами договору, належне підписання договору за допомогою одноразового ідентифікатора та завершення всіх необхідних процедур для фактичного отримання фінансової послуги.

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 (провадження №61-9071св20) зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або СМС-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що при обраному позивачем способі укладення договору неможливо чітко визначити, які умови були надані відповідачу для ознайомлення та які основні положення кредиту погоджено сторонами, оскільки між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 4.7 Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками.

Відповідно до п. 4.10 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання позичальником права користування Кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою).

З копії договору вбачається, що на базовий період передбачена знижена ставка 2,5?% на день, а після його закінчення - стандартна ставка 3% на день.

Базовий період складає 21 календарних днів (п. 4.8 Договору).

За п. 4.9 Договору в разі несплати процентів за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, позичальник зобов`язаний починаючи з наступного календарного дня сплачувати проценти за користування кредитом кожного календарного дня строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору (за весь строк кредитування) складає: 120000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14 Договору).

Відповідно до п. 4.12 Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту - 19 квітня 2024 року.

ОСОБА_1 підписав вказаний Договір, будь-яких зауважень щодо умов Договору з його сторони не було, правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, передбаченим п. 6.9 Договору, не скористався, як і не оскаржував такий договір чи його частини в судовому порядку.

Відтак, апелянт погодився з умовами вказаного Договору, в тому числі щодо нарахування та сплати відсотків за користування кредитом.

Розрахунку заборгованості, що спростовував би розмір заборгованості, визначений позивачем, ОСОБА_1 також не надано. Доказів погашення нарахованої заборгованості в матеріалах справи також немає.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18) наголошується, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18)».

З копії довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, вбачається, що за Кредитним договором №1228-1768 від 25 червня 2023 року станом на 15 липня 2024 року загальна заборгованість становить 106740,00 грн. без нарахованих штрафів і пені, лише з відсотковими нарахуваннями в період з 25 червня 2023 року по 19 квітня 2024 року (за 300 календарних днів). Тобто в межах визначеного цим договором строку кредитування.

Перші 21 календарний день (базовий період) кредит надавався за пільговою процентною ставкою 2,50% за кожен день користування, а надалі застосовувалася стандартна процентна ставка 3% за день.

Що стосується тверджень апелянта про те, що встановлений у договорі розмір процентної ставки порушує принцип розумності та добросовісності, призводить до істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків, є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить положенням чинного законодавства, перевищує розумні межі та створює для споживача надмірний фінансовий тягар, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до частини 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Однак проценти за кредитним договором є платою за користування кредитом, а не штрафними санкціями.

З наданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» копії довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, видно, що товариство не здійснює жодних нарахувань штрафів чи пені за порушення умов договору, а отже, й відсутні порушення, передбачені ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивач нараховує лише проценти за користування кредитом (відповідно до п. 4.10 та 10.1 Договору) у межах строку дії Договору (п. 4.12), що було погоджено сторонами.

З огляду на викладене, помилковим є ототожнення процентів за користування кредитом (правове регулювання яких передбачене ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України), що нараховуються протягом строку дії договору, з неустойкою (пенею), яка застосовується у разі невиконання або прострочення зобов`язань боржником.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Умови кредитного договору не можуть вважатися несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитом сторони узгодили за взаємною згодою, що відповідає принципу свободи договору, передбаченому статтею 627 ЦК України.

Таким чином вказані нарахування процентів за користування кредитом відповідають умовам укладеного між сторонами договору та зазначеним нормам права. Права відповідача жодним чином не порушені, а обумовлені взаємною згодою сторін договору.

При цьому, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 58740,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 60000,00 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 25 червня 2023 року по 19 квітня 2024 року включно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В той же час, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД №379116 від 26.11.2024 року відповідачу ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності з дитинства (а.с. 107).

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального прав або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає скасуванню з ухваленням у зазначеній частині нового судового рішення про компенсацію ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судового збору за подання позову за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 березня 2025 року є законним, обґрунтованим і не підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Оскільки зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, то судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Репала Олексія Олександровича задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 березня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений за подання позовної заяви в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 03 червня 2025 року.