Справа № 359/4906/25
Провадження № 2-о/359/170/2025
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2025року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 в інтересах постраждалої дитини : ОСОБА_2 , Кривдник : ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ :

29 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 в інтересах постраждалої дитини : ОСОБА_2 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява, в якій просить суд : керуючись п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» здійснити вмотивоване оцінювання віро гідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; керуючись ст. 212, 232 ЦПК України, ст. 171 СК України, ОСОБА_1 заявляє клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами суду ОСОБА_1 , а також малолітнього ОСОБА_2 ; визнати систематичну поведінку з газлайтингу кривдником ОСОБА_3 як психологічним насильством на підставі п. 14 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; видати обмежувальний припис строком на 6 місяців щодо кривдника ОСОБА_3 та визначити такі заходи тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; обмежити спілкування з постраждалою дитиною; заборонити наближатися на визначену відстань у розмірі 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, пересліду-вати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 01 травня2025 року заяву було залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків вказаних в ухвалі, а також роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Відповідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

13 травня 2025 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді Яковлєвої Людмили Валеріївни від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , поданої в інтересах постраждалої дитини : ОСОБА_2 , Кривдник : ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису визнано необґрунтованим, справу передано до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду для визначення судді для вирішення питання про відвід судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

20 травня 2025 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти О.Ю. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Яковлєвої Л.В. відмовлено, справу повернено до канцелярії суду для передачі раніше визначеному складу суду.

Згідно даних автоматизованої служби діловодства суду станом на 29 травня 2025року, заяв або клопотань від заявника по вказаній справі до суду не надходило.

Також, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 01 травня2025 року у строки, встановлені судом, від заявника також не надійшло.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04 листопада 1950 року) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить висновку, що заявником у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 01 травня2025 року.

Згідно ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає звернутися позивачу з позовною заявою, оформленою відповідно вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, після усунення недоліків визначених в ухвалі суду від 01 травня2025 року.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, заявник має право повторного звернення до суду із позовною заявою.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 185, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах постраждалої дитини : ОСОБА_2 , Кривдник : ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису- вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою самою заявою до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Яковлєва