ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/266/25
№ провадження 2/646/1086/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді Іщенко О. В.

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача на час навчання в університеті.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 07 жовтня 2006 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова зареєстровано шлюб за актовим записом № 552.

Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 2014 році відповідач пішов з родини і по теперішній час не проживає разом з нею та донькою, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

ОСОБА_1 зазначила, що весь цей час намагалась сама дбати про доньку, але зараз самостійно утримувати дитину їй важко. Донька ОСОБА_3 проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи № 6341- 07 квітня 2022 року.

15 липня 2024 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/5169/24 (провадження № 2/646/2243/2024) шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.

З огляду на викладені вище обставини, ураховуючи положення статей 180, 181, частини другої статті 182, 183 Сімейного кодексу України, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на час навчання ОСОБА_3 в університеті.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 березня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23 травня 2025 року.

У судовому засіданні позивачка зазначила, що наразі проживає разом із донькою, яку утримує самостійно. Однак її фінансові можливості є обмеженими й не дозволяють повною мірою забезпечити витрати, пов`язані з навчанням дитини. У зв`язку з цим вона була змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача. Просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовної заяви. Зазначив, що він є працевлаштованим і хоча розмір його заробітної плати є мінімальним, він зможе сплачувати аліменти.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини справи; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 07 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб за актовим записом № 552.

Від шлюбу подружжя має вже повнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 26 лютого 2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Як убачається із довідки Харківського національного університету мистецтв імені І. П. Котляревського № 381/07.01-15 від 07 січня 2025 року, ОСОБА_3 є студенткою першого курсу виконавсько-музикознавчого факультету Харківського національного університету мистецтв імені І. П. Котляревського, здобуває вищу освіту першого (бакалаврського) рівня за спеціальністю 025 «Музичне мистецтво» (освітньо-професійна програма «Сольне інструментальне та вокальне виконавство») за денною формою здобуття освіти за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова за актовим записом № 552, розірвано.

Згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи № 6341-700383455 від 07 квітня 2022 року, фактичним місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 .

За цією ж адресою фактично мешкає і ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6341- від 07 квітня 2022 року.

Відповідно до вимог статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами першою та шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частинами першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, місця проживання за місцем знаходження навчального закладу.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави дійти висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Так, Верховний Суд у Постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У Постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Ураховуючи, що донька відповідача є повнолітньою особою, яка продовжує навчання у Харківському національному університеті мистецтв імені І. П. Котляревського за денною формою здобуття освіти та, у зв`язку з цим, потребує матеріальної підтримки, проживає разом з матір`ю, а також, беручи до уваги, що відповідач не заперечує проти надання такої допомоги, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Водночас суд бере до уваги, що згідно із положеннями Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути достатнім для розумного задоволення потреб особи, що продовжує навчання, та не повинен призводити до надмірного обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб платника аліментів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що призначення сплати аліментів у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача є обґрунтованим, співмірним та достатнім для забезпечення належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, і водночас забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Згідно із частиною першою статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3) частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Пунктом 13. Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року, встановлено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Відповідно до пункту 8) частини першої статті 40 Бюджетного кодексу України Законом про Державний бюджет України визначаються розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 8000 гривень.

З огляду на той факт, що відповідач є офіційно працевлаштованим та отримує мінімальну заробітну плату, з урахуванням наведених вище правових норм, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з нього судовий збір на користь держави у сумі 1211,20 гривень.

Докази в підтвердження наявності інших судових витрат в матеріалах справи відсутні.

Згідно із статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заходи забезпечення позову не застосовувалися.

Керуючись статтями 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 13, 141, 247, 265, 268 та 294 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 10 січня 2025 року по 30 червня 2028 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 травня 2025 року.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Суддя О. В. Іщенко