Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1139/25
Провадження № 2/945/1252/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Брайт Інвестмент», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання частки у спільному майні подружжя,

встановила:

01 червня 2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сіхарулідзе Дмитра Геннадійовича в системі «Електронний суд» сформувала до Миколаївського районного суду Миколаївської області позов до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Брайт Інвестмент», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання частки у спільному майні подружжя, а саме у рорзмірі у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно: нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2021 року ухвалено про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що складається з нежитлових будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент звернення позивача до суду із вказаним позовом, у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебував на примусовому виконанні виконавчий лист №490/10369/15-ц, виданий Центральним районним судом міста Миколаєва 16 січня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики у розмірі 5 484 497 грн. 70 коп., який входить до зведеного виконавчого провадження. В межах виконавчого провадження, з виконання в тому числі і вищевказаного виконавчого документу, державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , зокрема, на нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2021 року апеляційною інстанцією було скасовано, ухвалено у справі нове судове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. У вказаному рішенні апеляційний суд вказав, що належним способом захисту прав є звернення до суду з позовом у порядку ст. 443 ЦПК України та ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного позивач просить визначити частку у розмірі 1/2 у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно: нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить визначити частку у розмірі 1/2 у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, що суд вважає вимогою майнового характеру.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Однак позивачем не визначено вартості нерухомого майна, яке вона просить суд визнати спільним майном подружжя та виділити частку у розмірі 1/2.

Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Належним доказом підтвердження вартості майна є звіт про оцінку майна (акт оцінки майна).

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Разом з тим, звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами, представником позивача не подано належних доказів на підтвердження ринкової вартості спірного майна станом на час звернення з позовом до суду.

Ненадання даних доказів позбавляє суд можливості вірно вирахувати розмір судового збору, який повинен бути сплачений, виходячи із вірної ціни даного позову.

Матеріали позовної заяви не містять доказів, на які позивач посилається, зокрема: відсутня актуальна інформація про право власності на спірне нерухоме майно, не підтверджено підстави залучення як Третьої сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент». Окрім цього, ордер адвоката виданий на представлення інтересів у Центральному районному суді м. Миколаєва.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Приписами частини 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

В позовні заяві представником позивача не наведено будь-яких обґрунтувань та діючих норм закону на підставі яких інший власник майна у виконавчому провадженні наділений правом звернення до суду в порядку ст. 443 ЦПК України.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 378 ЦПК України,

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Брайт Інвестмент», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання частки у спільному майні подружжя залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

З метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати документ, який підтверджує вартість спірного майна з метою перевірки вірності сплаченого судового збору; актуальну інформацію про право власності на спірне нерухоме майно, документи на підтвердження підстав для залучення як третьої сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», ордер адвоката на підтвердження його повноважень; нову редакцію позовної заяви з обгрунтуванням та посиланням на діючі норми закону, на підставі яких інший власник майна у виконавчому провадженні наділений правом звернення до суду в порядку ст. 443 ЦПК України.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Олена ЛОПІНА

03.06.2025