Справа № 286/1136/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Левківський Сергій Васильович, звернувся в суд з позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться за адресою: м.Овруч Житомирської області, вул.Т.Шевченка, буд. 31А, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно 1/3 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , після смерті його батька ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що після смерті батька відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку; позивач, будучи спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із виявленими розбіжностями в правовстановлюючих документів на спадкове майно, які полягають у суперечності між видом нерухомого майна, яке є предметом спадщини, чи як частина квартири, чи як частина житлового будинку.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Сторони та третя особа в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просить розглянути справу без її участі. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який доводиться батьком позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на 1/3 частину житлового будинку, по АДРЕСА_1 , що стверджується копіями правовстановлюючих документів - свідоцтва про право на спадщину за законом, договору дарування, інформаційної довідки БТІ.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з копії довідки Кирданівського старостинського округу № 7 Овруцької міської ради Житомирської області, до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_2 , разом з сином ОСОБА_1 .

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 30.04.2025 року, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 02.05.2024 року приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчук С.С. заведена спадкова справа № 133/2024

Позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги після померлого батька прийняв спадщину, своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Проте постановою приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчук С.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.08.2024 року № 687/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно квартиру АДРЕСА_3 , із-за виявлених розбіжностей в документах про право власності на нерухоме майно, а саме згідно поданих нотаріусу документів існує суперечність між видом нерухомого майна: в свідоцтві про право на спадщину вказано, що успадковується 1/3 частка житлового будинку, тоді як в договорі дарування вказано, що дарується 1/3 частка квартири. Також зазначені документи не були надані для реєстрації права власності за життя спадкодавця відповідно до чинного законодавства України.

Спадкодавець, маючи правовстановлюючі документи на належне йому нерухоме майно, при житті право власності на нього не зареєстрував. Відтак, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного в сукупності, за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,) право власності на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.05.2025 року.

Суддя: В. І. Вачко