Справа № 545/1772/25
Провадження № 2/545/1291/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дубова Тетяна Володимирівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати- ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить: 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно належало померлій ОСОБА_3 на підставі: дублікату свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого старшим державним нотаріусом Полтавської державної нотаріальної контори Замулко Л.В. 12.05.1992 року та рішення Полтавського районного суду від 03.06.1999 року, згідно якого перераховано 1/2 частину на 1/5 частину, реєстрація права власності на яку проведена не була. Крім того, до складу спадщини входить 8/9 частки квартири АДРЕСА_2

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В. 24.03.2021 року заведено спадкову справу № 16/2021.

Із заявами про прийняття спадщини за законом 01.04.2021 року звернулися: дочка померлої- ОСОБА_1 та онук померлої- ОСОБА_4 (за правом представлення на підставі ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України), які є спадкоємцями в рівних частках.

19.07.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В. за реєстровим № 1162, згідно з яким:

ОСОБА_1 перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням домовленостей за договором право власності на:

-1/5 (одну п`яту) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням домовленостей за договором право власності на:

-8/9 частки квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубової Т.В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадкове майно: на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку, загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

13.10.2024 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т. В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за вищевказаною адресою.

Крім того, 30.10.2024 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В. прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки право власності, на частку, належну померлій ОСОБА_3 не було зареєстровано за нею за життя.

Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за нею право власності на 1/5 частку житлового будинку (літ. А-1,а), загальною площею 41,3 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м., з господарськими будівлями: погріб (літ. б), сарай (літ. В), сарай (літ. Г), погріб (літ. г), вбиральня (літ. Е), душ (літ. Ж), колодязь (№ 1), огорожа (№ 2), огорожа (№ 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шиян В.О. надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення..

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є донькою померлої ОСОБА_3 (а.с. 10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки- ОСОБА_3 (а.с. 12).

Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить: 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно належало померлій ОСОБА_3 на підставі: дублікату свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого старшим державним нотаріусом Полтавської державної нотаріальної контори Замулко Л.В. 12.05.1992 року (а.с. 13) та рішення Полтавського районного суду від 03.06.1999 року, згідно якого перераховано 1/2 частину на 1/5 частину (а.с. 14), реєстрація права власності на яку проведена не була.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як встановлено ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Тлумачення абзацу 2 частини першої статті 1265 ЦК України дає змогу дійти висновку, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Ступінь є свого роду одиницею вимірювання споріднення поміж родичами за походженням. Він надає можливість встановити «відстань» між спорідненими особами (родичами за походженням). Причому така «відстань» може характеризувати як більш близьке споріднення, так і віддалене. Як наслідок, чим далі біологічно особи знаходяться одна від одної, тим більший порядковий ступінь споріднення їх пов`язує.

Аналіз статті 1266 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що по своїй суті спадкування за правом представлення- це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу) у зв`язку зі смертю до відкриття спадщини спадкоємця цієї черги. (Постанова Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по Справі № 519/728/16-ц).

Виходячи з положень ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубової Т.В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадкове майно: на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку, загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 13.10.2024 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т. В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за вищевказаною адресою(а.с. 24).

З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 275/02-31 від 30.10.2024 року вбачається, що померлою ОСОБА_3 було складено два заповіти. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1254 Цивільного кодексу України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним, а отже заповіт складений 10 лютого 2020 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 скасував заповіт, складений нею 08 серпня 2016 року на ім`я ОСОБА_4 . 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву за № 51 про відкликання її заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , подану нею ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 47, та подано заяву за № 52 про відмову від прийняття спадщини від спадкових прав за заповітом, посвідченим 10 лютого 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Георгієвською Т. В. за реєстровим № 12. Відповідно до ч. 5 ст. 1275 Цивільного кодексу України відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. В той же день, 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву за № 53 про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В спадковій справі №16/2021 є також заява про прийняття спадщини № 54 від 01 квітня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_4 є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та її спадкоємцем за правом представлення на підставі ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України, згідно з якою внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. ОСОБА_4 є сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 14 лютого 2014 року, який в свою чергу є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 14 січня 2021 року, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 , виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 22 лютого 2016 року. Таким чином спадкоємцями, які в рівних частках прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , є її донька ОСОБА_1 та онук ОСОБА_4 . 19.07.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В. за реєстровим № 1162, згідно з яким:

ОСОБА_1 перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням домовленостей за договором право власності на:

-1/5 (одну п`яту) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,1337 га, кадастровий номер :03:002:0140, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням домовленостей за договором право власності на:

-8/9 частки квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки право власності, на частку, належну померлій ОСОБА_3 не було зареєстровано за нею за життя (а.с. 25-30).

Вказане нерухоме майно належало померлій ОСОБА_3 на підставі: дублікату свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого старшим державним нотаріусом Полтавської державної нотаріальної контори Замулко Л.В. 12.05.1992 року та рішення Полтавського районного суду від 03.06.1999 року, згідно якого перераховано 1/2 частину на 1/5 частину.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року за № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-IV права на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зважаючи на той факт, що вимогами законодавства чинного на момент виникнення права власності, державна реєстрація не передбачалась ні як підстава переходу права власності, ні як формальна констатація перед третіми особами факту переходу права власності, до реєстрації права власності, що виникло в 1992 році, має застосовуватись законодавство про реєстрацію права власності чинне на момент такої реєстрації.

Наразі питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до п. 42 якої для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 p., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Отже, для визнання права власності в порядку спадкування слід встановити, що будинок (домоволодіння) не є самочинним будівництвом та може спадкуватись як об`єкт права власності на нерухоме майно.

Стороною позивача наданий техпаспорт на житловий будинок (а.с. 15-23).

Враховуючи ж положення ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України у відповідності до якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), при цьому до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті можна стверджувати, що ОСОБА_1 набула права власності на спадкове майно та майнові права що належали померлій на день смерті ОСОБА_3 .

Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Стороною відповідача позов визнаний у повному обсязі, і це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна та оформити спадщину, зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 247, 200, 206, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дубова Тетяна Володимирівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженкою м. Полтава, РНОКПП: НОМЕР_5 , право власності на 1/5 частку житлового будинку (літ. А-1,а), загальною площею 41,3 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м., з господарськими будівлями: погріб (літ. б), сарай (літ. В), сарай (літ. Г), погріб (літ. г), вбиральня (літ. Е), душ (літ. Ж), колодязь (№ 1), огорожа (№ 2), огорожа (№ 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. О. Зуб