Справа № 136/254/25
провадження № 2/136/78/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , яка уже повнолітня та неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який як зазначає позивач, проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу залишила позивача із сином та проживає окремо своїм життям. Незважаючи на звернення позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_5 не надає, хоча зобов`язана надавати. На даний час син ОСОБА_5 підростає потребує додаткових матеріальних витрат на його утримання та виховання. Позивач сам не може забезпечити нормального життєвого існування та розвитку їхньої з відповідачем спільної дитини, він не в змозі сам в повному обсязі хоча б мінімально задовольнити потреби дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач, як відомо позивачу, працює, отримує дохід, а отже має можливість сплачувати аліменти. А тому позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 18.02.2025 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Утім, 01.04.2025 на адресу суду відповідач подала заяву, в якій просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав наведених в акті обстеження умов проживання від 25.03.2025, складеному 25.03.2025 службою у справах дітей Липовецької міської ради, який було долучено до даної заяви.

11.04.2025 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначив, що їх спільна з відповідачкою дитина проживає саме з ним, де і зареєстроване її місце проживання. При цьому він поставив під сумнів наданий позивачкою акт обстеження умов проживання, складений 25.03.2025 службою у справах дітей Липовецької міської ради. Та надав до суду інший акт від 12.04.2025, де він стверджує, що син ОСОБА_4 фактично проживає з ним.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 (а.с. 5-6).

Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка уже повнолітня та неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Відповідно до довідки №996 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.02.2025 (а.с. 7) слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивач по справі) та його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд зазначає. що даний документ вказує саме на зареєстроване, а не фактичне місце проживання дитини та не вказує на факт перебування ОСОБА_4 на утриманні позивача.

Із Акту обстеження умов проживання сім`ї відповідачки ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , складеного 25.03.2025 комісією у складі головного спеціаліста ССД Чубатюк Т.С., фахівця з соціальної роботи ОСОБА_6 , інспектора СЮП Западинського Ю.В., затвердженого начальником служби у справах дітей Липовецької міської ради Іванюк В. (а.с. 25) слідує наступне. умови проживання сім`ї належні. Кімнати з сучасним ремонтом, достатньо умебльовані. Є необхідна побутова техніка, предмети побуту, посуд. Запас продуктів харчування достатній. Дитина має окрему кімнату, де є облаштоване спальне місце з постільною білизною, робоче місце для занять. Вадим достатньо забезпечений сезонним одягом та взуттям, засобами та предметами особистої гігієни, має сучасний телефон. За даною адресою проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - мати; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, який навчається у Липовецькому ліцеї №2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також в акті зазначено, що дитина ОСОБА_5 проживає як матір`ю так і з батьком. Але, зі слів ОСОБА_5 , основні його потреби забезпечує матір. Вона займається вихованням, навчанням сина, піклується про його здоров`я, підтримує матеріально. За результами обстеження мати належно виконує свої обов`язки, забезпечує сина усім необхідним, підтримує зв`язок з учителями та сімейним лікарем. Умови проживання сім`ї належні.

Відповідно до частин 4-6 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Таким чином служба у справах дітей Липовецької міської ради як орган опіки та піклування є спецально уповноваженим органом, який може складати висновки щодо розв`язання спору, зокрема у питанні місця проживання дитини та умов її проживання. За таких обставин суд визнає як належний та допустимий доказ наданий відповідачкою акт обстеження умов проживання від 25.03.2025 та затверджений начальником служби у справах дітей Липовецької міської ради.

14.04.2025 позивачем на адресу суду надано акт про фактичне місце проживання дитини, де позивач стверджує, що фактичним місцем проживання його сина ОСОБА_4 є АДРЕСА_1 . Далі зазначені прізвища та ініціали сусідів та їх підписи. Даний документ складено в довільній формі, він містить лише твердження позивача щодо місця проживання його сина та не спростовує висновків, зазначених у акті служби у справах дітей, що ОСОБА_4 проживає як з матір`ю так і з батьком. Крім того, даний документ не дає можливості встановити осіб, які його підписали та достовірності їх підписів у зв`язку з відсутністю повних анкетних даних. За таких обставин даний документ не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи зазначені вище норми сімейного законодавства можна зробити висновок, що аліменти присуджуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Як встановлено службою у справах дітей Липовецької міської ради в акті обстеження умов проживання від 25.03.2025 ОСОБА_4 проживає як з матір`ю так і з батьком. Зі слів ОСОБА_5 , основні його потреби забезпечує саме матір. Вона займається вихованням, навчанням сина, піклується про його здоров`я, підтримує матеріально. Дані обставини частково підтверджує і сам позивач, який в додаткових поясненнях від 09.04.2025 серед іншого зазначив, що син час від часу навідується до матері, адже він не чинить йому перешкод у спілкуванні з нею.

На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів позивачем надано суду лише довідку, з якої вбачається, що дитина зареєстрована разом з позивачем; будь - яких інших доказів на підтвердження факту проживання дитини з батьком та перебування на його утриманні, суду не надано. Тобто, позивачем не доведено суду належними та допустимим доказами обставини, викладені в позовній заяві.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 180, 183 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 77, 80, 89, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 280 - 283 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець