Номер провадження 2-ві/404/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького Бурко Р.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Холоденка Р.В. про відвід головуючої судді судді Фортечного районного суду міста Кропивницького Іванової Н.Ю. по справі №404/10426/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року до суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, просила суд усунути їй перешкоди у праві користування житловим приміщенням, шляхом відновлення задекларованого/ зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді ОСОБА_3 від 08 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького № 726 від 07 травня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Фортечного районного суду міста Кропивницького Іванову Н.Ю. для розгляду вказаної цивільної справи.

Представник відповідача, адвокат Холоденко Р.В. подав до суду заяву про відвід судді та просив відвести суддю Іванову Н.Ю. від розгляду вищевказаної справи.

З урахуванням уточненої заяви про відвід судді від 29 травня 2025 року, в обґрунтування поданої ним заяви зазначав, що головуюча суддя вже розглядала судовий спір між тими самими сторонами, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , по суті схожих вимог, визнання незаконним та скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На його думку, за результатами такого провадження приймалися необ`єктивні рішення, які у подальшому оскаржувалися.

Вказано, що факт повторного розгляду справи тією ж самою суддею за участю тих самих сторін викликає сумніви у її неупередженості, оскілки суддя вже сформувала правову оцінку діям сторін, їхнім доказам та обставинам справи; може мати місце впливу попереднього внутрішнього переконання на нову правову позицію; за відсутності нового складу суду втрачається гарантія неупередженого аналізу обставин, які могли змінитися або отримати нову оцінку, що є важливим для забезпечення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З підстав вказаних у заяві вважає, що подальший розгляд справи суддею Івановою Н.Ю. може поставити під сумнів довіру до об`єктивного, незалежного та справедливого вирішення спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2025 року заяву про відвід судді передано на розгляд судді Бурку Р.В.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд,який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У заяві адвокат Холоденко Р.В. обґрунтовує відвід судді Івановій Н.Ю. тим, що ухвалене головуючим суддею у справі рішення не буде об`єктивним, законним та обґрунтованим, що викликає у нього недовіру до такого суду, оскільки суддею вже розглядалась справа між цими ж сторонами з аналогічних підстав і суддя виклала свою думку щодо спору в своєму рішенні.

Із дослідженої заяви про відвід не вбачається, що суддя Іванова Н.Ю. прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду справи, проте суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 у справі «Білуха проти України»; від 28 жовтня 1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, оскільки в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

За наведених обставин, заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Холоденка Р.В. про відвід головуючої судді судді Фортечного районного суду міста Кропивницького Іванової Н.Ю. по справі № 404/10426/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задовольнити.

Справу № 404/10426/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, передати до канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.05.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Р. В. Бурко