Справа № 152/116/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 травня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

вимоги позивача: про розірвання шлюбу та залишення спільних дітей проживати з матір`ю,

учасники справи: в судове засідання не з`явилися;

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивачки звернувся до суду з цим позовом та вказав, що сторони перебувають в шлюбі з 1 березня 2012 року, від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, непорозуміння та сварки, а тому подальше збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливим. Спору про поділ майна на день ухвалення рішення немає. Представник позивачки просив розірвати шлюб між сторонами та визначити місце проживання дітей разом із матір`ю (а.с.1-3).

2. Відповідач відзиву на позов не подав.

3. 9 квітня 2025 року від представника позивачки до суду надійшли додаткові пояснення, у яких він зазначив, що з початку повномасштабного вторгнення держави агресора на суверенну територію України, позивачка, разом зі своїми дітьми, змушені були емігрувати на територію іншої країни (Естонію) рятуючи своє життя від війни. Враховуючи той факт, що позивачка разом зі своїми дітьми перебувають поза межами території України, вони не мають можливості прибути до суду для дачі суду особистих пояснень в рамках даної справи. Заявляючи позовну вимогу в частині залишення дітей проживати біля позивачки після розірвання шлюбу, стороною позивача, передусім, ця вимога була направлена лише за для констатації судом в своєму рішенні того факту, з ким залишаться проживати діти після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання в розумінні частини четвертої статті 19 СК України, що цілком та повністю корелюється із постановою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року в справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21). Оскільки за загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, а спір між позивачем та відповідачем щодо цього відсутній, суд вирішує питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, а в разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини, вказана правова позиція цілком та повністю корелюється із постановою Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19). За таких обставин, спираючись на вказаний вище висновок Верховного Суду в згаданій вище постанові та можливістю одночасного вирішення судом питання про залишення проживання дітей зі своєю матір`ю, сторона позивача цілком логічно скористалася своїм правом та заявила про це відповідну вимогу в своєму позові. Разом з тим, на момент подання даного позову спір між батьками щодо залишення проживання дітей з позивачем, у позивача з відповідачем відсутній (а.с.75-77).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В прохальній частині позовної заяви, представник позивачки просив розглянути справу без повідомлення учасників та їх представників, викладені в позовній заяві факти, доводи та вимоги повністю підтримує та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3).

5. 3 лютого 2025 року від представника позивачки адвоката Піскового Я.В. надійшла заява про усунення недоліків, у якій він просив долучити до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору (а.с.31-32).

6. 10 березня 2025 року від представника позивачки адвоката Піскового Я.В. надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.51).

7. 27 березня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти винесення судового рішення (заочного рішення) не заперечує. Окрім цього, цією заявою відповідачем було надано згоду на укладення договору про надання правової (правничої) допомоги між адвокатом Пісковим Ярославом Володимировичем та його дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також згоду на те, щоб в рамках цивільної справи №152/116/25 у Шаргородському районному суді Вінницької області інтереси його дітей представляв адвокат Пісковий Ярослав Володимирович (а.с.57).

8. 9 квітня 2025 року від представника позивачки адвоката Піскового Я.В. надійшла заява про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.70).

9. 14 квітня 2025 року від представника позивачки адвоката Піскового Я.В. надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.82).

10. 24 квітня 2025 року від представника позивачки адвоката Піскового Я.В. надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб, який було зареєстровано між сторонами 1 березня 2012 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №03 (а.с.87-89).

11. 28 квітня 2025 року від представника позивачки адвоката Піскового Я.В. надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.92).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

12. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надавши стороні позивача строк сім днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.29).

13. Ухвалою від 10 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою відповідачеві запропоновано надати в строк до 13 березня 2025 року відзив на позовну (а.с.43).

14. Копія ухвали суду надіслані відповідачеві за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 3 лютого 2025 року, відповідач зареєстрований за адресою, що вказана в позові (а.с.40). Поштова кореспонденція, що направлялася судом відповідачеві повернулася до суду з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48).

15. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року підготовче провадження закрито та справу було призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою визнано явку позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Піскового Ярослава Володимировича в судове засідання обов`язковою та постановлено здійснити виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.54).

16. Ухвалою суду від 9 квітня 2025 року допущено участь представника позивачки адвоката Піскового Я.В. в судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.74).

17. Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року судове засідання відкладено та зобов`язано позивача ОСОБА_1 в строк до 2 травня 2025 року надати суду оригінал свідоцтва про шлюб, який було зареєстровано між сторонами 1 березня 2012 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №03 (а.с.85).

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

18. Згідно із копією паспорта позивачки, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Щасливе Цюрупинського району Херсонської області (а.с.9,14, 22 на звороті-23).

19. Відповідно до свідоцтва про шлюб та його копії, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 1 березня 2012 року зареєстрували шлюб у виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №03 (а.с.10,25,90).

20. Із копій свідоцтв про народження дітей видно, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15,16,25 на звороті-26).

21. Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог: небажання відповідача в добровільному порядку розірвати шлюб, наявність спільних неповнолітніх дітей. Предметом позову є вимога позивачки до відповідача про припинення певних правовідносин (розірвання шлюбу), а також визначення місця проживання дітей із матір`ю.

22.Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено.

V. Оцінка Суду.

23. Згідно зі статтею 51 Конституції України, частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

24. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання.

25. Відповідно до статей 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

26. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені і поновлювати їх вони не мають наміру.

27. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення.

28. Згідно з частинами другою, восьмою та дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

29. Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

30. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

31. Згідно із статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

32. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

33. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

34. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

35. Відповідно до частини другої та четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

36. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

37. Відповідно до частин першої та другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

38. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

39. Судом встановлено, що на момент розгляду справи в суді між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дітей, сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дітей з одним із батьків, окрім того в матеріалах справи міститься заява відповідача у якій він не заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

40. Суд, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дітей проживати з матір`ю, встановивши, що діти до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

VI. Розподіл судових витрат.

41. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

42. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 484,48 грн необхідно повернути позивачці з державного бюджету, а решту 484,48 грн - слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Керуючись статтями 12, 13, 77, 78, 81, 82, 258, 259,263, 264, 265 ЦПК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення спільних дітей проживати з матір`ю задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , зареєстрований 1 березня 2012 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №03.

3. Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп..

5. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп..

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 30 травня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Пісковий Ярослав Володимирович, що знаходиться по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000322 від 12 квітня 2019 року, видане Радою адвокатів кіровоградської області на підстав рішення №27/7 від 12 квітня 2019 року, діє на підставі ордера серії ВА №1102511.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА