Провадження № 2/537/1230/2025
Справа № 537/392/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2025 місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Дряхлова Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» (надалі за текстом позивач та/або ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу») звернулося з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» (надалі за текстом ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп») і відповідачем було укладено кредитний договір.

3. Відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості.

4. Первинним кредитором було відступлене право вимоги за вказаним кредитним договором позивачу, який набув право вимоги.

5. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, ані відзиву, ані будь-яких інших процесуальних документів до суду не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Позивач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

7. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, письмово про поважні причини неявки у судове засідання не надав.

8. Представник відповідача адвокат Дворник О.В. у судове засідання не з`явився, 03.06.2025 направив на адресу суду заяву, зі змісту якої просив суд провадження у справі зупинити на підставі ч. 2 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України). Як на підставу заявленої заяви представником відповідача зазначено, що ОСОБА_1 з 28.02.2022 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації та бажає особисто приймати участь в судових засіданнях та особисто надати пояснення по суті позову. До відповідної заяви представником відповідача було додано довідку № 509 від 27.05.2025, видану військовою частиною НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Розглянувши відповідну заяву представника відповідача адвоката Дворника О.В. суд дійшов наступного висновку.

9. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

10. Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

11. У постановах Верховного Суду від 27.02.2023 у справі № 380/7845/21, від 31.05.2023 у справі № 160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі Збройних Сил України, оскільки не кожен структурний елемент в складі Збройних Сил України переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19, від 17.01.2023 у справі № 501/1699/17, від 09.05.2023 у справі № 96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 904/4027/22.

12. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13. До основних засад цивільного судочинства віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з нормою ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

14. Суд констатує, що поданий представником відповідача до заяви про зупинення провадження доказ, а саме довідка військової частини НОМЕР_1 № № 509 від 27.05.2025, підтверджує формальне перебування відповідача в складі Збройних Сил України та не є належним доказом того, що відповідач безпосередньо виконує бойові завдання у зоні бойових дій та не може прибути до суду для надання пояснень або приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

15. Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Суд наголошує, що в матеріалах цієї справи зібрані докази, які в цілому дозволяють встановити та оцінити обставини справи, які є предметом судового розгляду, а зупинення провадження у цій справі призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду справи.

16. За таких обставин, зважаючи на недоведеність факту безпосередньої участі відповідача у виконанні бойових завдань у зоні ведення бойових дій, з метою недопущення порушення принципу розумності розгляду справи судом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Дворника О.В. про зупинення провадження у справі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

17. Ухвалою суду від 24.01.2025 у справі відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб.

18. Заочним рішенням суду від 19.03.2025 позовні вимоги позивача задоволені частково.

19. Ухвалою суду від 05.05.2025 заяву представника відповідача адвоката Дворника О.В. про перегляд заочного рішення суду було задоволено, відповідне заочне рішення суду скасоване, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження призначено на 03.06.2025 з повідомленням (викликом) сторін.

20. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

21. Відповідно до укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та відповідачем договору «Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 20602» від 09.02.2021 відповідач отримав кредит в розмірі 2 000 грн 00 коп. зі сплатою комісії в розмірі 15% від суми фінансового кредиту, відсотків у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки фіксована, строком на 30 днів до 10.03.2021.

22. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення фінансових операцій основні види економічної діяльності 64.92 «Інші види кредитування», зокрема, надання позик небанківськими фінансовими установами, при якій надання кредиту може приймати різні форми, такі як позики, іпотечні кредити під заставу, кредитні картки тощо.

23. Укладений договір складається з договору «Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 20602» та Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 20602. За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору.

24. Відповідачем він підписаний 09.02.2021 електронним підписом AV9964 (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.aviracredit.com.ua/).

25. Товариством з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» (надалі за текстом ТОВ «Платежі онлайн»), як технологічним оператором платіжних послуг, було перераховано на рахунок відповідача (платіжну картку, зазначену у договорі № НОМЕР_2 ) грошові кошти у сумі 2 000 грн 00 коп.

26. Згідно інформаційної довідки за вих. № 5341/05 від 21.05.2024, на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція з наступними даними:

-сайт торговця: AVIRACREDIT.COM.UA,

-тип транзакції: видача,

-дані транзакції: номер транзакції 31287-17626-76754, номер замовлення: A53100B33407CLY20602T185090, сума: 2 000 грн, дата та час проведення: 2021-02-09 13:56:05, номер платіжної картки НОМЕР_3 , емітент платіжної картки: PRIVAT BANK, опис: Bыдача кредита #20602.

27. 17.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, за яким останнє набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» право вимоги до боржників згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022.

28. Актом приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022 підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» прийняло від ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» Реєстр боржників від 17.02.2022.

29. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, заборгованість ОСОБА_1 становить 12 500 грн 00 коп. та складається із: залишку по тілу кредиту у розмірі 2 000 грн 00 коп. та залишку по відсотках у розмірі 10 500 грн 00 коп.

30. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за договором «Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 23191» від 08.03.2021 станом на 25.06.2024 становить 12 500 грн 00 коп. та складається із: простроченого тіла кредиту у розмірі 2 000 грн 00 коп. та залишку по відсотках у розмірі 10 500 грн 00 коп.

V. Оцінка суду

31. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтями 1046, 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України).

32. Вищезазначений договір підписаний за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України.

33. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вищезазначеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20).

34. Необхідність виконання зобов`язання належним чином та обов`язковість виконання договору закріплені в статях 525-526, 530, 629 ЦК України.

35. В даних правовідносинах у порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.

36. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК України позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача.

37. Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 10.03.2021. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.3 договору).

Пролонгація строку кредитування договором не передбачена.

Суду не надано доказів пролонгації строку кредитування за договором «Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 20602» від 09.02.2021, а тому згідно п. 1.2. кредитного договору проценти за користування кредитними коштами мали нараховуватись за період з 09.02.2021 по 10.03.2021 у розмірі 1 500 грн 00 коп., як це передбачено Додатком № 1 до договору.

Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 02-17/02/2022, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» 17.02.2022, заборгованість відповідача становить 12 500 грн 00 коп. та складається із: залишку по тілу кредиту у розмірі 2 000 грн 00 коп. та залишку по відсотках у розмірі 10 500 грн 00 коп.

ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» при зверненні до суду з позовом просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 500 грн 00 коп., яка складається із: залишку по тілу кредиту у розмірі 2 000 грн 00 коп. та залишку по відсотках у розмірі 10 500 грн 00 коп.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп», всупереч умов укладеного з ОСОБА_1 кредитного договору, нарахувало відповідачу проценти в розмірі 9 000 грн 00 коп. та передало 17.02.2022 право вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу».

Суд вважає, що визначені умовами договору проценти за користування кредитом, можуть бути нараховані лише в межах строку кредитування. Після закінчення строку кредитування кредитор має право на застосування відповідальності за невиконання грошового зобов`язання в порядку, визначеному ч. 2 статті 625 ЦК України, однак таких вимог позивачем заявлено не було.

38. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язання та спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

39. Ураховуючи викладене вище, оскільки проценти, нараховані відповідачу поза межами строку дії кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» заборгованість за договором «Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 20602» від 09.02.2021 у розмірі 3 500 грн 00 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 2 000 грн 00 коп. та заборгованість за відсотками 1 500 грн 00 коп., що ґрунтується на чітко обумовлених між сторонами кредитного договору умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування. При цьому, доказів підписання ОСОБА_1 будь-яких додаткових угод між сторонами матеріали справи не містять.

40. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

41. За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

42. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

43. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

44. Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2023 між адвокатом Пархомчуком С.В. та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно п. 3.1. вартість правової допомоги адвоката обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2 000 грн 00 коп. за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги.

Матеріали справи містять детальний опис наданих послуг, згідно якого адвокат провів консультацію (1 година 2 000 грн 00 коп.); склав та подав до суду позовну заяву (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики (2,5 години 5 000 грн 00 коп.); інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (1,5 години 3 000 грн 00 коп.); канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправки поштової кореспонденції 500 грн 00 коп.

Згідно акту отриманні правової допомоги від 17.02.2025 року загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом за 5 годин склала 10 000 грн 00 коп. та канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправки поштової кореспонденції 500 грн 00 коп.

Згідно платіжної інструкції № 35178 від 17.02.2025 позивач сплатив за надану професійну правову допомогу 10 500 грн 00 коп.

45. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

46. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог позивача (28% від 100% заявлених), з відповідача на користь останнього необхідно стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

47. Ураховуючи викладене, керуючись приписами ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 678 грн 40 коп. судового збору та 2 940 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» заборгованість за договором «Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 20602» від 09.02.2021 року в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 2 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 1 500 грн 00 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» 678 (шістсот сімдесят вісім) грн 40 коп. судового збору та 2 940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кеш ту гоу» (, місцезнаходження: вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 7, місто Київ, 04080).

Відповідач: ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ