справа № 462/3749/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 червня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Левандівка» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

Представник ЛКП «Левандівка» через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3 373,16 грн та 242,24 грн сплаченого судового збору.

Перевіривши письмову заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, а також дослідивши відповідь на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання боржників, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4, 5 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються та перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Згідно п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Із поданої заяви вбачається, що ЛКП «Левандівка» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення із боржників заборгованості за надані комунальні послуги в розмірі 3 373,16 грн, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1444058 від 03.06.2025 встановлено, що один із боржників, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього, всупереч вимогам ЦПК України, стягувачем до заяви про видачу судового наказу не додано доказів того, що ОСОБА_3 є співвласником, орендує, або ж користується майном, за адресою якого заявником надаються житлово-комунальні послуги, тобто за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, у прохальній частині заяви про видачу судового наказу заявник просить стягнути солідарно з боржників заборгованість за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Тож із заяви не вбачається виникнення грошової вимоги до боржників, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Згідно ЦПК України судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що представник ЛКП «Левандівка» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості з боржників, а не до кожного з них окремо, та за встановлених обставин щодо місця проживання осіб, суд позбавлений можливості видати судовий наказ про стягнення заборгованості з боржників солідарно.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

При цьому, необхідно роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не позбавляє можливості стягувача звернутись із вказаними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 161-167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Левандівка» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити Львівському комунальному підприємству «Левандівка», що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Постигач О.Б.