Справа № 145/87/25
Провадження №2/145/354/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанське» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позов посилався на те, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номер :01:002:0113, площею 2,6519 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Селищанської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (на даний час Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області). 21 серпня 2015 року між ним та відповідачем було укладено Договір оренди цієї земельної ділянки строком на 15 років. Відповідач взяті на себе обов`язки зі своєчасної виплати орендної плати за 2021, 2022 та 2023 роки не виконав, що є систематичною несплатою орендної плати.

У зв`язку з цим просить суд розірвати Договір оренди земельної ділянки від 21 серпня 2015 року, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селищанське» щодо земельної ділянки з кадастровим номер :01:002:0113, площею 2,6519 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Селищанської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (на даний час Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області) та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 січня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

07 лютого 2025 року представник відповідача надав суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач категорично заперечує факт невиконання ним обов`язку за Договором оренди землі перед позивачем. В 2021 та 2022 роках ТОВ «Селищанське» повністю виконало свої зобов`язання, що підтверджується письмовими розписками, написаними позивачем ОСОБА_1 . У 2023 році позивач не звертався до ТОВ за отриманням орендної плати, внаслідок чого орендна плата йому так і не була виплачена. У 2024 році позивач також не звернувся до відповідача з цього приводу, однак ТОВ з метою уникнення спірних ситуацій направило належні йому грошові кошти поштовим переказом. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог і стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що за 2021 та 2022 роки орендна плата була сплачена йому ПП «Юхимівське» за зобов`язаннями відповідача з такої виплати. Між ПП «Юхимівське» та відповідачем були внутрішні домовленості з цього приводу. На підтвердження факту отримання орендної плати він писав розписки. За 2023 рік орендна плата своєчасно відповідачем йому не сплачувалася. За 2024 рік орендну плату відповідач також своєчасно йому не сплатив, а здійснив виплату в останній день року.

При розгляді справи представник позивача Лісниченко С.В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Цвігун В.В. заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві.

Заслухавши сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного:

Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Обов`язок доказування відповідно зі статтею 12 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,26519 га (кадастровий номер :01:002:0113). Ця обставина сторонами не заперечується.

На підставі договору оренди землі від 21 серпня 2015 року позивач передав належну йому земельну ділянку в оренду ТОВ «Селищанське» строком на 15 років.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В силу положень ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно частин 3,4 статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини 1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За п.33 укладеного між сторонами Договору, його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до п.34 Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається у разі систематичної несплати орендної плати підтвердженої документально.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У п. 9 Договору оренди землі від 21 серпня 2015 року сторони погодили, що орендна плата складає 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (53 710,85 грн).

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 4 296, 87 грн.

Оподаткування орендної плати проводиться згідно вимог податкового кодексу України.

Орендна плата виплачується одноразово за фактичний термін користування земельною ділянкою, в період: серпень грудень поточного року.

За п.10,12 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, з вини Орендаря, справляється пеня у розмірі 120 % річних облікової ставки НБУ діючої на день виникнення або день погашення боргу.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, зокрема, договору.

Пунктом 1 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У пункті «д» ч.1 ст.141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.

Під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору.

Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).

Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23).

При розгляді справи судом встановлено, що за 2021 та 2022 роки орендна плата була сплачена позивачеві ПП «Юхимівське» за зобов`язаннями відповідача з такої виплати.

Як свідчать письмові розписки від 26 серпня 2021 року та 17 грудня 2022 року (а.с.28) ОСОБА_1 підтвердив факт отримання ним від ТОВ «Селищанське» орендної плати за 2021 та 2022 роки. Будь-яких претензій з цього приводу не мав.

За 2023 рік орендна плата своєчасно відповідачем позивачеві не виплачена. Доводи представника відповідача з цього приводу про те, що позивач не звертався до відповідача із проханням виплатити орендну плату у 2023 році суд не приймає до уваги, оскільки за умовами укладеного договору він і не повинен це робити.

За 2024 рік відповідач також своєчасно не сплатив орендну плату, а здійснив її виплату в кінці року. Даний факт сторони не заперечували.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого податку та військового збору станом на 11.11.2024 року за № 0221-24-02718), за період з 2020 по ІІ квартал 2024 року, орендна плата відповідачем на користь позивача не сплачувалася. Однак позивач підтвердив факт отримання ним орендної плати за 2021-2022 роки.

Суд враховуючи те, що орендар ТОВ "Селищанське" допустило невиконання свого зобов`язання за договором оренди від 21 серпня 2015 року і не виплатило орендодавцю ОСОБА_1 орендну плату за 2023-2024 роки у строки, встановлені укладеним між ними Договором оренди, дійшов висновку про систематичне з боку ТОВ "Селищанське" невиконання такої істотної умови договору як сплата орендної плати.

При цьому суд звертає увагу на той факт, що сплата заборгованості за Договором оренди земельної ділянки відповідачем за 2024 рік в кінці року, а не в строк, визначений Договором, не спростовує факту систематичного порушення умов договору щодо сплати орендної плати, а отже є підставою для його розірвання.

Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором.

Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби. Такий висновок міститься у п. 177 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23.

За наведеного вище обґрунтування, суд приймає рішення про повне задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст.202, 526, 549, 551, 610, 611, 612, 628, 629, 638 ЦК України, ст. 90, 93, 141, 152 ЗК України, ст.ст.1, 3, 8, 13, 14, 15, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанське» про розірвання договору оренди землі, задовольнити.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки від 21 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селищанське» щодо земельної ділянки з кадастровим номер :01:002:0113, площею 2,6519 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Селищанської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (на даний час Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанське» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 червня 2025 року.

Суддя Копилова Л. В.