Єдиний унікальний номер 341/2331/24
Номер провадження 2/341/171/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представниці позивача ОСОБА_2 ,

представниці Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Атаманюк В. І.,

розглянув у відкритому судовому засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

установив

Представниця Крохмалюк С. С. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач перебував у шлюбі з відповідачкою. За період шлюбу у них народилось троє дітей. Надалі шлюб між сторонами розірвано. У вересні 2021 року відповідачка влаштувала двох синів на навчання у Рогатинську спеціалізовану школу Івано-Франківської обласної ради, а сама з їхньою малолітньою дитиною поїхала у невідомому позивачу напрямку. З жовтня 2022 року та до цього часу матір не відвідує дітей, цілком самоусунулась від їхнього виховання та піклування про них, не цікавиться життям синів, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, відсутній будь-який емоційний зв`язок між матір`ю та синами, а її періодичні телефонні дзвінки і порожні обіцянки навідатись негативно впливають на емоційний стан дітей. Неодноразово позивач намагався вплинути на відповідачку для того, щоб вона хоча б зрідка навідувалась до дітей, спілкувалась з ними, проте йому цього не вдалося. Відповідачка заблокувала його у соцмережах та у телефоні. Відповідачка нічого не купує дітям, не бере жодної фінансової участі ні у придбанні необхідних дітям речей, ні у їх лікуванні. Щомісяця позивач витрачає на дітей близько 12000,0 грн. У цю суму входить придбання продуктів харчування, одягу, взуття, забезпечення синів приладдям для навчання, лікуванням та інше.

Враховуючи викладене, просить:

- позбавити батьківських прав відповідачку щодо синів;

- стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000,0 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 06 січня 2025 року.

19 грудня 2024 року відповідачка надіслала до суду заяву через електронну пошту, у якій зазначила: «Я не буду платити аліменти. Колишній теж не платить уже три роки. Нехай він перше заплатить дитині, якою не цікавиться. Я теж хочу подати заяву на позбавлення батьківських прав».

Судові засідання відкладались на 17 січня 2025 року, 18 лютого 2025 року, 04 березня 2025 року, 18 березня 2025 року та 26 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 квітня 2025 року.

Судове засідання 10 квітня 2025 року відкладено за клопотанням представниці позивача на 23 квітня 2025 року.

У чергове судове засідання 29 травня 2025 року з`явились позивач, представниця позивача та представниця Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Також, повістку-повідомлення надіслано на електронну пошту, з якої від відповідачки надходило клопотання (заперечення проти позову).

Таким чином, відповідачка вважається належним чином повідомленою. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась, жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не надсилала. Ходом розгляду справи не цікавилась. У судове засідання не прибула.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Окрім звернення від 19.12.2024 відповідачка жодних дій для участі у справі не вчиняла, жодних заяв чи клопотань не подавала, хоча, очевидно, обізнана про наявність цієї справи у суді.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідачки, оскільки така вважається повідомленою належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавала.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. Зазначив, що востаннє контактував з позивачкою у 2022 році. Діти з нею не спілкуються. Позивачка не спілкується з дітьми. Вчителів зі школи вона заблокувала. На дітей зі школи скарг немає.

Представниця позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити та зазначила, що у 2021 році позивачка поїхала від дітей. На цей час невідомо, де вона перебуває. Дітьми не цікавиться. Дітей забезпечує батько. Діти перебувають у спеціалізованій школі, оскільки батько виховує їх один та працює позмінно. Дітей вдома не має на кого залишити. Мати свідомо не виконує свої материнські обов`язки. Діти втратили з нею емоційний зв`язок.

Представниця Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області позов підтримала. Зазначила, що матір ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків та самоусунулась від виховання дітей. Матір не утримує дітей, не цікавиться їхнім життям. У 2023 році відповідачка повідомила їм, що має ще одну дитину від іншого чоловіка. Зазначила, що усіх працівників Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області відповідачка заблокувала у телефоні, на контакт не виходить. В інтересах дітей просить позбавити відповідачку батьківських прав.

Заслухавши учасників, надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їхньою матір`ю є ОСОБА_8 , а батьком - ОСОБА_1 (а. с. 9-10).

Відповідно до копії витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Відповідно до характеристики ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка видана директором Рогатинської спеціалізованої школи Івано-Франківської обласної ради Будний Михайло навчається з 01.09.2021 в Рогатинській спеціальній школі Івано-Франківської обласної ради. Вихованням дитини займається батько. 3 жовтня 2022 року мати не відвідує і не забирає сина на вихідні дні. Учень засвоїв програмовий матеріал на достатньому рівні навчальних досягнень. Читає слова, речення, зміст прочитаного розуміє. Письмові роботи виконуються на достатньому рівні. Здатний виконувати за зразком окремі дії та прості математичні завдання. Потребує корекційних занять з логопедом. Навики самообслуговування сформовані. Правила поведінки свідомо виконує. В контакт з дорослими і дітьми вступає легко. За характером хлопчик добрий, скромний, слухняний (а. с. 12).

Згідно зі змістом характеристики ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка видана директором Рогатинської спеціалізованої школи Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_6 поступив в 3 клас Рогатинської спеціальної школи 01.09.2021. На цей час навчається у 6 класі. Програмовий матеріал спеціальної школи засвоює на достатньому рівні. Ставлення до навчання позитивне. Учень відтворює до половини обсягу навчального матеріалу. Читає повільно, Вірші вчить довго та з допомогою вчителя. Математичний матеріал розуміє. За допомогою вчителя аналізує розв`язок прикладів та задач передбачених програмою. Потребує похвали та стимулювання педагога. Поведінка ОСОБА_6 адекватна. В контакт з дорослими і дітьми вступає легко. Увага нестійка, легко відволікається. Інтерес до співпраці з дорослими нестійкий. Мислення наочно-образне, вміння встановлювати причинно-наслідкові зв`язки слабке. Потребує постійної похвали, схвалення власних дій. Словниковий запас дещо обмежений. Навики самообслуговування сформовані. За характером хлопчик добрий, скромний, слухняний. Вихованням дитини займається батько (по графіку забирає на вихідні дні канікули). Цікавиться навчанням ОСОБА_6, завжди готовий до діалогу. Мати не відвідує ОСОБА_6 , періодично дзвонить, подає дитині надію на те, що вони будуть разом, але цього не виконує. Розмова з мамою важко впливає на емоційний стан дитини. Ми неодноразово спілкувалися з нею (в телефонному режимі), але результату немає (а. с. 13).

Відповідно до характеристики ПрАТ «Івано-Франківськцемент» від 22.10.2024 № 01/2626-1/4 ОСОБА_12 працює у ПрАТ "ІВАНО - ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ" з 17.11.2023 машиністом перевантажувача 5-го розряду залізничного цеху. За час роботи на підприємстві зарекомендував себе, як людина відповідальна, цілеспрямована, працелюбна і старанна. Змінні завдання виконує вчасно і якісно. З колегами ввічливий, доброзичливий, завжди готовий прийти на допомогу. В колективному цеху користується авторитетом та повагою (а. с. 14).

Згідно з характеристикою Насташинського старостинського округу Бурштинської міської ради від 18.10.2024 № 991 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у АДРЕСА_1 . Скарг від жителів села на нього не надходило (а. с. 15).

Згідно з копією акта обстеження житлово-побутових умов від 27.09.2024 житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з трьох житлових кімнат, коридору, санвузла, кухні. Умови проживання задовільні. У будинку прибрано, затишно, тепло. Наявні всі необхідні меблі та побутова техніка, засоби особистої гігієни для всіх членів сім`ї. Для виховання та розвитку дітей є окрема дитяча кімната, у якій все необхідне для розвитку, зростання та навчання дітей. Діти забезпечені продуктами харчування (а. с. 16).

Відповідно до копії довідки, виданої дирекцією школи від 31.10.2023 № 02-05/211 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно навчаються у цій школі з діагнозом легка розумова відсталість на підставі висновків інклюзивно-ресурсного центру. Не перебувають на повному державному утриманні (впродовж навчального тижня при можливості), на вихідні, святкові та канікули батько ОСОБА_1 забирає дітей додому. Мати вихованням дітей не займається. Всі питання щодо навчання та виховання дітей вирішуються з батьком (а. с. 18).

Відповідно до копії рішення Галицького районного суду від 27.05.2024 визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 19-22).

Згідно з відповіддю на запит суду щодо місця реєстрації відповідачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4, 02.08.2022 змінила прізвище на ОСОБА_3 , а 22.08.2023 знову змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 . На цей час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована, але не проживає у АДРЕСА_1 . Місце фактичного проживання ОСОБА_3 невідоме (а. с. 30).

Тобто, суд установив, що сторони зареєстровані за однією адресою, проте відповідачка там не проживає кілька років, а тому її повідомлення здійснювалось через оголошення і електронну пошту.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської від 25.02.2025 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері стосовно малолітніх синів вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ) стосовно малолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 74 зворот).

Відповідно до змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ) стосовно малолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 75-76) працівники служби у справах дітей здійснили кілька спроб зв`язатись з матір`ю за відомими номерами телефонів, але безуспішно. Мати заблокувала можливість отримувати дзвінки від представників служби, чим фактично відмовилась від будь-якого діалогу щодо своїх дітей. Жодних пояснень щодо своєї відсутності та небажання брати участь у вирішенні питання вона не надала. Також, у психолого- педагогічних характеристиках дітей, наданих Рогатинською спеціалізованою школою, де навчаються діти, зазначено, що мати не відвідує та не забирає ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . З листопада 2023 року почала телефонувала та обіцяла навідати їх, але жодного разу не приїхала. Викладачі неодноразово спілкувались з нею у телефонному режимі, але це не дало результату. Вихованням дітей займається батько.

У результаті проведення психологічного діагностування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, вказано, що хлопчик проживає з татом і братом, які відіграють у його житті важливу роль. Найбільше уваги та турботи проявляє батько. Дитина приймає реально існуючу ситуацію, до якої вона вже адаптувалась. Коли згадує про маму, то змінюється настрій. Хлопчик вважає маму несправедливою стосовно нього та брата.

У результаті проведення психологічного діагностування з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, вказано, що батько є найбільш значним та емоційно близьким до нього. У сім`ї тісний емоційний між членами родини. Дитина приймає реально існуючу ситуацію. Хлопчик найчастіше розмовляє з батьком про свої успіхи та невдачі. Вдома дитині затишно та комфортно. Любить свою сім`ю такою, яка вона є на цей момент.

Члени комісії дійшли висновку, що поведінка матері не змінилась, а повна відсутність контакту із дітьми та службами свідчить про фактичне нехтування своїми обов`язками.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що відповідачка дітей била, виганяла. Любила випити. Била бабу (матір позивача). Уже чотири роки її немає. Не знає де вона. Відповідачка ні з ким не спілкується. Бачила, як відповідачка бігала з ножем біля хати. Часто сварилась з сусідами. Погрожувала їх хату спалити, бо ОСОБА_16 брала до себе дітей. Діти навіть не хочуть бачити матір та чути про неї. Вона їм їсти не готувала. Матір до них не телефонує та не допомагає матеріально.

Відповідно до частини першої статті 232 ЦПК України допит малолітніх свідків і, за розсудом суду, неповнолітніх свідків проводиться в присутності батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, якщо вони не заінтересовані у справі, або представників органів опіки та піклування, а також служби у справах дітей.

Допитаний у судовому засіданні свідок син відповідачки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності батька ОСОБА_1 та працівниці Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області розповів, що маму бачив давно. Останній раз бачив маму, коли вона відвозила його з братом до школи. Не зразу відповів як маму звати. Сказав, що була колись ОСОБА_3 . Зараз з матір`ю не спілкується. Раніше телефонував їй. Зараз не хоче до неї телефонувати, бо вона його залишила. Пам`ятає, як мама купувала енергетики, електронні сигарети. Йому з братом нічого не купувала. Пригадує, як мама залишала на нього з братом маленьку сестричку та їхала кудись надовго. Також, як плакала бабуся, бо мама її била. Не хоче бачити маму та жити з нею. Брат ОСОБА_7 з мамою не спілкується. Він теж не хоче, щоб мама повернулась.

З огляду на вік та психологічний розвиток ОСОБА_7 , суд вважав за недоцільне його допитувати.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Конвенцією про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною другою статті 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до приписів статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За приписом частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідачка байдуже ставиться до синів, не спілкується з ними, не допомагає матеріально, не бере участі у вихованні дітей.

Позивач довів ті обставини, що відповідачка самоусунулась від виховання синів, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного життя, не сприяє у забезпеченні необхідного харчування, одягу, медичного лікування.

Вказані обставини підтвердила і представник Служби у справах дітей.

Відповідачка не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей, а також прояву з її боку щонайменшої материнської турботи.

Під час розгляду справи не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачки у належному вихованні синів, що свідчить про свідоме нехтування відповідачкою своїми материнськими обов`язками.

У судовому засіданні позивач пояснив та представниця Служби у справах дітей і сама дитина підтвердили, що емоційний зв`язок між відповідачкою та дітьми фактично відсутній, відповідачка не виявляє до своїх синів материнського піклування, не цікавиться їх долею, не відвідує їх та не бере участі у їхньому вихованні.

Крім того, пасивна поведінка відповідачки під час тривалого розгляду справи теж, на переконання суду, свідчить про байдуже ставлення ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ) до долі дітей.

Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачки від виконання своїх материнських обов`язків з виховання й матеріального утримання синів.

Нормами статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою, як матір`ю дітей, своїми материнськими обов`язками щодо неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав, а тому позовна вимога про позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, розглядаючи цей спір, суд керується приписами статті 3 Конвенції про права дитини, де імперативно визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі, що відповідно до статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей, суд виходить з такого.

Згідно з частинами другою та третьою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 2 частини першої статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Нормами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196,0 грн.

Отже, мінімально гарантований законодавством розмір аліментів для дітей відповідного віку становить 1598,0 грн на одну дитину.

Аналіз змісту вказаних положень Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що право на отримання аліментів має той з батьків чи законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як установлено під час розгляду справи, на цей час діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з батьком ОСОБА_1 , який дбає про синів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд ураховує, що позовна вимога про стягнення з відповідачки аліментів направлена на забезпечення належного утримання малолітніх синів і заявлена, перш за все, в інтересах дітей, а не позивача.

Суд насамперед діє в інтересах дітей, з огляду на обов`язок батьків забезпечувати своїх дітей та дбати про їх необхідний і достатній рівень життя.

Водночас матеріальне забезпечення дітей є лише одним із обов`язків батьків, серед інших: виховання дітей, духовний, моральний та фізичний розвиток дітей, забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, підготовка їх до самостійного життя тощо.

При цьому, вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги те, що відповідачка на цей час має на утриманні ще дві дитини. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо можливості відповідачки сплачувати аліменти у розмірі по 3000,0 грн щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки відповідачка у судове засідання не з`явилась, позовні вимоги щодо стягнення з неї аліментів на утримання дітей не спростувала, не надала доказів щодо свого матеріального становища, суд, виходячи із закріплених частиною дев`ятою статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за необхідне стягувати з відповідачки щомісячно аліменти на користь і на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2000,0 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі приписів статей 259, 268 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного тексту рішення суду відкладено на строк не більш як десять днів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,0 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення розпочати з 29 листопада 2024 року і здійснювати до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 червня 2025 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідачка - ОСОБА_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ;

Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, місцезнаходження за адресою: вул. С. Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ