Справа №173/367/23
Провадження №2/173/22/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

за участю:представника позивача - адвоката Єрохіна О.О.

відповідача - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.1013 року до суду звернувся позивач ОСОБА_3 з позовом про визнання батьківства до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження з викликом сторін у підготовче засідання на 19.05.2023 року.

19.05.2023 року від Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло заперечення проти позову.

19.05.2023 року проведено підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 18.08.2023 року.

18.08.2023 року розгляд справи відкладено на 23.10.2023 року в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

23.10.2023 року розгляд справи відкладено на 12.01.2024 року в зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

12.01.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової медико-генетичної експертизи. Розгляд справи призначено на 31.05.2024 року.

31.05.2024 року слухання цивільної справи не здійснювалося в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

14.06.2024 року справа передана на розгляд іншому складові суду. Справа призначена до розгляду на 20.11.2024 року.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2024 року провадження по справі зупинено та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

04.03.2025 року судом отримано висновок експерта №46-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства ОСОБА_2 у відношенні дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.03.2025 року поновлено провадження по справі поновлено та справу призначено до розгляду на 23.04.2025 року.

23.04.2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 05.06.2025 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_6 , як батька дитини. Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про ОСОБА_8 , як батька дитини та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне: починаючи з 2017 року позивач проживає однією сім`єю разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Широке Кам`янського району Дніпропетровської області, виховують дітей та ведуть спільне господарство.

За період проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу у них народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька в свідоцтвах про народження яких, внесені відповідно до частини першої ст. 135 СК України.

Наприкінці 2022 - початку 2023 року, через сварку між сторонами, ОСОБА_1 ініціювала зміну анкетних даних доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до чого було змінено дані про батька та вказаний як батько ОСОБА_6 та дані про батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказаний як батько ОСОБА_8 .

На даний час сторони бажають створити повноцінну сім`ю, одружитись та виховувати спільних дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що й стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач, ОСОБА_1 , позовні вимоги визнала та просила суд їх задовольнити. Повідомивши, що позивач дійсно є біологічним батьком її дітей. Через сварку із позивачем вона свого часу припинила шлюбні відносини та спільне проживання разом із ним та записала батьками дітей інших чоловіків.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно поданих письмових заперечень проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що відносно дітей: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлене батьківство громадянами ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на підставі їх заяви та заяви матері дітей, ОСОБА_1 , таким чином відомості про батьків дітей записані відповідно до ст. 126 СК України, і особи, які встановили батьківство не залучені до участі у розгляді справи, що порушуватиме їхні права та охоронювані законом інтереси. Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Відповідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 , є матір`ю дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що : починаючи з 2017 року позивач проживає однією сім`єю разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Широке Кам`янського району Дніпропетровської області, виховують дітей та ведуть спільне господарство.

За період проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу у них народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька в свідоцтвах про народження яких, внесені відповідно до частини першої ст. 135 СК України.

Наприкінці 2022 - початку 2023 року, через сварку між сторонами, ОСОБА_1 ініціювала зміну анкетних даних доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до чого було змінено дані про батька та вказаний як батько ОСОБА_6 та дані про батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказаний як батько ОСОБА_8 .

09 вересня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради, актовий запис про шлюб № 14.

Згідно копій Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного № 7 та №2, було внесено зміни до актових записів в частині відомостей про батька, підставою чого були заяви про визнання батьківства, що також підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей, виданими повторно.

За приписами ст. ст. 125, 126 Сімейного Кодексу України (далі - СК) якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема , за заявою матері та батька дитини. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Так, згідно справи №1/20.2-40 про внесення змін до актового запису про народження встановлено, що 06.01.2023 року до актового запису №61 від 13 листопада 2018 року про народження ОСОБА_9 , складеного Виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, на підставі заяви батька та матері про визнання батьківства, від 05.01.2023 року, внесені відомості про батька ОСОБА_6 та змінене по батькові дитини.

Також, 12.01.2023 року до актового запису № 56 від 18 листопада 2020 року про народження ОСОБА_10 складеного Виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, на підставі заяви батька та матері про визнання батьківства, від 05.01.2023 рок, внесені відомості про батька ОСОБА_8 та змінене по батькові дитини.

За доводами позивача він є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1. за заявою матері та батька дитини;

2. за рішенням суду

Відповідно до ч. 1,2,3, 4 ст. 128 СК України - За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2003 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» - Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи .

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З метою підтвердження батьківства була призначена та проведене судова молекуляно-генитична експертиза та суду наданий висновок спеціаліста №46-МГ від 21.02.2025 року, встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вірогідність того, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99.999%.

Також, встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вірогідність того, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99.999%.

Таким чином позивачем наданий єдиний доказ, що підтверджує його батьківство відносно дітей, а саме: висновок експерта.

В свою чергу згідно ч.1.2.3 ст. 89 ЦПК України - Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, крім висновку експертизи позивачем не надано інших доказів на підтвердження його батьківства.

Крім того, мати дітей, відповідач, ОСОБА_1 , добровільно подала до органів реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства цих дітей іншими чоловіками та мотивів такого свого вчинку суду не обґрунтувала і доказів на їх підтвердження суду не надала.

Також суд вважає, що ОСОБА_2 , є неналежним позивачем у справі. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Проте на час подання позову відомості про батька дітей вже були внесені відповідно до ст. 126 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України - Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Пред`явити позов за даними підставами позивач також не наділений правом, так як з відповідачем ОСОБА_1 ,позивач ОСОБА_2 ,, не перебував в зареєстрованому шлюбі на час народження дітей.

Також суд погоджується із доводами третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що згідно поданих заяв батьками дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані громадяни ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , які позивачем не залучені до участі у розгляді справи, проте ухвалене у справі рішення порушуватиме їх права та охоронювані законом інтереси, оскільки ці громадяни в добровільному порядку визнали своє батьківство в відносно дітей відповідачки.

Дана обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147 грн. 20 коп., відповідачем не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) , юридична адреса пл. О.Поля,8 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, про визнання батьківства дітей: та внесення змін до актового запису про народження дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити в повному обсязі.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147 грн. 20 коп., покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05.06.2025 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 05.06.2025 року

Дата набрання законної сили: 08.07.2025 року