Справа № 946/8754/24
Провадження № 2/946/1285/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - комунальне некомерційне підприємство «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить розглянути справу у її відсутність.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 09.08.2024 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.08.2024 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.8, 9).
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис N? 453 від 05.04.2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 05.04.2016 року (а.с.18).
Відповідно до повідомлення адміністрації КНП ІМР Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» 30.07.2024 року N? 01/04-602, з 28.07.2024 року у КНП ІМР Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» перебуває дитина чоловічої статі, яка залишилася без батьківського піклування, на адресу служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.11).
Як вбачається з акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (мати або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, складеного 29.07.2024 року заступником медичного директора перинатального центру Великовою Л.П. , завідуючою відділенням новонароджених Притулко О.П. , старшою медсестрою відділення новонароджених Желязковою Т.І. у присутності старшого інспектора ювенальної превенції Ізмаїльського РВІ ГУНІ в Одеській області капітана Богданова В.В. , головним спеціалістом служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Шебалдіною Є.Г., директором Ізмаїльського міського центру соціальних служб Муравльової О.Ф., ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_3 у перинатальному центрі КНП ІМР IP ОО «ІМЦЛ» та відмовилася забрати її з пологового будинку, про що написала заяву (а.с.12, 13).
Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області N? 787 від 31.07.2024 року «Про залишену дитину» малолітній дитині надано прізвище, ім?я, по батькові (а.с.14).

На підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Про влаштування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дитячого закладу на повне державне забезпечення» N? 826 від 12.08.2024 року малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштований до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», де він перебуває по теперішній час (а.с.15).

Відповідно до актів про результати відвідування та піклування дитиною КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» від 15.10.2024 року, 21.04.2025 року, за весь час перебування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», батьки жодного разу його не відвідали, не цікавились його долею, станом здоров?я ні в усній, ні в письмовій формі, не виявили бажання повернути в сім?ю, тобто самоусунулись від виховання та утримання дитини.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ч.4 ст.155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав.

Згідно ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2).

В пунктах 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Частинами 4,5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №01/21-2078 від 28.10.2024 року встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , проживає без реєстрації, без постійного місця проживання, не працює, має шкідливі звички, вихованням та утриманням дитини не займається. Перебуває у шлюбі, зареєстрованому 05.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис N? 453. Тимчасово проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . З сім`єю не проживає з 2018 року. Місце фактичного перебування невідоме. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 18.10.2024 року було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол N? 26. Члени комісії розглянули документи, підготовлені службою у справах дітей, та вирішили пропонувати органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-7).

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що поданий органом опіки та піклування висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав є достатньо обґрунтованим.

Позивачем було надано суду переконливі докази того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Враховуючи, що відповідачі не виконують обов`язки по вихованню та утриманню дитини, не цікавляться її здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, суд вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122, 125 цього Кодексу.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею ст.180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до п.15 ч.3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров?я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене вище та наведені обставини, суд вважає за можливе покласти на відповідачів такий обов`язок як сплату аліментів.

Виходячи з принципу балансу інтересів, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повинні сплачувати аліменти у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, кожний окремо, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна або дитячого закладу, в якому буде перебувати дитина.

За таких обставин, позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, та суд вважає за можливе стягувати з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 аліменти у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з кожного окремо, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна або дитячого закладу, в якому буде перебувати дитина.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 3028,00 грн., по 1514,00 грн. з кожного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280, 430 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 155, 164, 166, 180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, адреса місцезнаходження юридичної особи: 68600, Одеська область, м.Ізмаїл, просп. Незалежності, 62, до ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , третя особа - комунальне некомерційне підприємство «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради, адреса місцезнаходження юридичної особи: 68600, Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Зелена, 107, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь опікуна або дитячого закладу, в якому буде перебувати дитина, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , аліменти у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з кожного окремо, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , в дохід держави судовий збір в сумі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) гривень, по 1514,00 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень нуль копійок) гривень, з кожного.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.П.Пащенко