Справа № 216/3593/24
Провадження № 2-др/216/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі Дніпропетровської області заяву представниці позивача адвокатки Олешицької Вікторії Едуардівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження, -

в с т а н о в и в:

03 червня 2025 року представниця позивача адвокатка Олешицька Вікторія Едуардівна звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження.

Заява мотивована тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2025, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, які поніс позивач при розгляді справи у зв`язку з проведенням молекулярно-генетичної експертизи ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Вартість проведення вказаної експертизи становить 11 866,71 грн, а тому адвокатка просила суд постановити додаткове рішення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представницею позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі, додатково заявлено до стягнення витрат на проведення молекулярно-генетичної експертизи ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» в розмірі 11 866,71 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження понесення стороною позивача витрат на проведенням експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції, які не були враховані під час постановлення рішення суду 02.06.2025, суду надано копію квитанції № 0.0..2 від 10 лютого 2025 року, на оплату Бюро СМЕ ОКЗ щодо вставлення батьківства в розмірі 11 866,71 грн.

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі «Редька проти України» (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі «Васильчук проти України» (Vasilchuk v. Ukraine), заява № 31387/05).

Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення Європейський суд з прав людини від 01 березня 2018 року у справі «Літвінюк проти України» (Litvinyk v. Ukraine), заява № 55109/08).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

Вказаний правовий висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 22.11.2023 № 712/4126/22.

Таким чином, беручи до уваги встановленні судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі заяви про ухвалення додаткового рішення, та стягнення з відповідачки витрат на проведення експертизи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представниці позивача адвокатки Олешицької Вікторії Едуардівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 11 866 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн 71 (сімдесят одна) коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку додаткове рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину додаткового судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя Ю.В.Онопченко