Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/390/25
Провадження № 2-о/499/25/25
У Х В А Л А

про повернення заяви

"02" червня 2025 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., дослідивши заяву ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа - Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження заінтересована особа - Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса про встановлення факту родинних відносин.

Пред`явлена заява відповідно до ухвали суду від 28.04.2025 року була залишена без руху із зазначенням недоліків та встановленням строку для їх усунення.

Для усунення недоліків судом було вжито заходів щодо повідомлення заявниці про необхідність виправити недоліки заяви у десятиденний строк з дня отримання нею ухвали суду шляхом направлення на поштову адресу заявниці зазначену нею в даній заяві, копії ухвали про залишення позову без руху.

Тобто судом на повідомлену заявницею адресу направлено рекомендованим поштовим відправленням копія ухвали.

Зазначене поштове відправлення - конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з доданих до заяви документів, повідомлена заявницею адреса є її зареєстрованим місцем проживання.

Тобто, з урахуванням вищевикладених положень закону, а також того, що наведена ухвала суду направлялась стороні заявника безпосередньо на адресу для листування, вказану ним у заяві, та яка збігається з зареєстрованим місцем проживання, вбачається, що зазначене рішення суду ухвала про залишення заяви без руху - вважається таким, що вручене заявниці у встановленому законом порядку.

Отже, убачається, що заявниця була належним чином повідомлена про залишення даної заяви без руху, проте станом на 02 червня 2025 року, недоліки вказані судом в ухвалі від 28 квітня 2025 року, стороною заявника не усунуто.

Також, варто зазначити, що дана ухвала Іванівського районного суду Одеської області від 28.04.2025 року була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі.

Крім того судом вживалися заходи сповіщення заявниці в телефонному режимі за номером телефону зазначеним нею особисто, про те абонент не відповідав на дзвінок, про що складено відповідну довідку.

Крім того, в даному випадку суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Чірікоста і Віола проти Італії», у якому визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Відповідно до п. 2, 6 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, з наведених норм вбачається, що заявниця, звертаючись до суду з відповідною заявою, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, зобов`язана оформити таку у відповідності до вимог цивільного-процесуального кодексу, що сприятиме її своєчасному розгляду і вирішенню.

При цьому враховую правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи ту обставину, що заявниця у встановлений судом строк не усунула недоліки заяви, у суду відсутні підстави для прийняття даної заяви, тому її слід визнати неподаною та повернути заявниці.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа - Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса про встановлення факту родинних відносин - визнати неподаною та повернути заявниці.

Роз`яснити заявниці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:Р. М. Тимчук