Справа № 523/708/25
Провадження №2/523/1781/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одеська спеціалізована біржа нерухомості, про визнання договору купівлі-продажу майна дійсним,

УСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одеська Спеціалізована Біржа Нерухомості, про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який був укладений між сторонами та посвідчений на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості 31 травня 1999 року за № 99.05-506, та за яким позивачка набула у власність вказаний об`єкт нерухомості, право власності на придбану частину будинку зареєстровано у ОМБТІ.

В обґрунтування вимог позивачка вказувала на те, що вона як покупець та відповідачка як продавець виконали всі істотні умови договору, вона зареєструвала право власності на придбану частину будинку. Проте на теперішній позивачка не має можливості оформити право власності на земельну ділянку під житловим будинком через відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, що викликано протиріччями у законодавстві, тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

11 березня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місця проживання відповідачки відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд відповідно до ст.279 ЦПК України.

Сторони у засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином.

В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання заявлених вимог та про слухання справи у її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомлялися шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, які повернулися до суду із довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим вона вважається такою, що повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Третя особа - Одеська спеціалізована біржа нерухомості свого представника у судове засідання не забезпечила.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У ході розгляду справи було встановлено, що 31 травня 1999 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрували на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості, реєстраційний № 99.05-506, але нотаріально його не посвідчили.

15 червня 1999 року на підставі даного договору за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в ОМБТІ під № 10674 у реєстровій книзі 122 дод на сторінці 102.

З матеріалів справи вбачається, що сторони правочину досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу № 99.05-506 від 31 травня 1999 року частини будинку АДРЕСА_1 , свої зобов`язання за правочином виконали у повному обсязі: продавець звільнила будинок, а позивачка вселилися у нього, сплативши за це його вартість, зареєструвала своє місце проживання, тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений 31 травня 1999 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі.

У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

У даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено як біржову операцію між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

Реєстрація на Біржі нерухомості права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу № 99.05-506 від 31 травня 1999 року, оформленого на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості, дійсним.

Відповідно до ч. 2.ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Здійснивши державну реєстрацію у Одеському міському бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості за реєстровим № 10674 права власності за ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, держава цим самим визнала право власності покупця на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1 , як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одеська Спеціалізована Біржа Нерухомості, про визнання договору купівлі-продажу майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99.05-506 від 31 травня 1999 року 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований 31 травня 1999 року Одеською спеціалізованою біржею нерухомості, укладений між ОСОБА_2 , яка продала, та ОСОБА_1 , яка купила вказану частину будинку.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 29 травня 2025 року.

Суддя