Справа № 373/1224/25
Номер провадження 2/373/805/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Ткалі І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/1224/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 , третя особа : Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача Кононов І.К. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «БРАЙТ-К»заборгованість за кредитним договором №7/2373508 від 04.01.2022 у розмірі 151935 грн 91 коп. та витрати на судовий збір.

Позов обґрунтовано тим, що 04.01.2022 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №7/2373308 відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 99000 грн 00 коп.

Відповідно до п.1.4 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно, у розмірі 36,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором, а також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, у розмірі 1,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної а п.1.2 Кредитного договору.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.2.6 кредитного договору встановлено, що банк має право у будь-який час відступити всі, або частину своїх прав за договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію, або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною.

Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №7/2373308 від 04.01.2022 належним чином. Відповідач порушує умови договору, не здійснює повернення кредиту згідно графіків платежів по кредиту.

18.12.2024 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» уклали договір про відступлення права вимоги №5-2024.

Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги від 18.12.2024 відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором «7/2373308 від 04.02.2022, що був укладений між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 .

18.02.2025 відповідачу було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 23.12.2024.

Зазначене повідомлення залишилось позичальником не виконаним.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення на підставі п. 2.3.5 правил 11.04.2025 відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії.

Зазначену вимогу позичальник не виконав.

Зважаючи на невиконання відповідачем вимоги, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов кредитного договору в судовому порядку.

На дату відступлення (23.12.2024) заборгованість за кредитним договором становила 139125 грн 79 коп., яка складається з: строкова заборгованість за тілом кредиту 58960 грн 64 коп.; прострочена заборгованість за тілом кредиту 9134 грн 69 коп.; заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом -1631 грн 01 коп.; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 22614 грн 89 коп.; заборгованість за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом 20054 грн 56 коп.; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1336 грн 50 коп.; прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 17374 грн 50 коп.; прострочена заборгованість за реструктуризованою комісією за обслуговування кредитної заборгованості 8019 грн 00 коп.

За період з 23.12.2024 по 11.04.2025 було нараховано: проценти за користування кредитом -7464 грн 12 коп.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 5436 грн 00 коп.

За вказаний період боржником добровільно платежі не сплачувались.

Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору №7/2373308 від 04.01.2022 становить 151935 грн 91 коп.. яка складається з :

-заборгованості за тілом кредиту -68095 грн 33 коп.;

- заборгованості за процентами за користування кредитом -51764 грн 58 коп., заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості-32076 грн 00 коп.

13.05.2025 ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивач надав суду копію кредитного договору №7/2373308 від 04.01.2022 укладеного між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 на суму 99000 грн 00 коп., строк договору 72 місяці з 04.01.2022 по 03.01.2028 (включно).

Відповідно до п.1.4.1 Договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценту винагороду, щомісячно, у розмірі 36,00% річних, починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором.

Відповідно до п.1.4.2 Договору позичальник зобов`язаний сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно, у розмірі 1,35% від суми кредиту.

Відповідно до п.2.1.3 з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_1 .

Відповідно до додатку №1 до кредитного договору №7/2373303 від 04.01.2020 (таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) дата видачі кредиту - 99000 грн 00 коп.; проценти за користування кредитом -143737 грн 36 коп.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості -96228 грн 00 коп.; реальна річна процентна ставка 70,92; загальна вартість кредиту 338965 грн 35 коп.

Відповідно до платіжної інструкції №40938228-1 від 04 січня 2022 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» перерахував кошти у розмірі 99000 грн 00 коп. згідно кредитного договору №7/2373308 від 04.01.2022.

Відповідно до виписки з рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період з 04.01.2022 по 23.12.2024 на її рахунок 04.01.2022 зараховані кошти у розмірі 99000 грн 00 коп. на виконання умов договору №7/2373308 від 04.01.2022.

У такий спосіб, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами виникнення між первісним кредитором АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених у кредитному договорі.

У наданій копії документа, який представник позивача ідентифікує як розрахунок заборгованості по кредиту, наданому ОСОБА_1 , кредитний договір №7/2373308 від 04.01.2022, розрахунок станом на 23.12.2024, зазначені загальні суми боргу відповідно до курсу НБУ, еквівалент у гривні, а саме : рахунок простроченої заборгованості 9134 грн 69 коп.; рахунок строкової заборгованості 58960 грн 64 коп.; рахунок нарахованих відсотків 1631 грн 01 коп.; рахунок прострочених відсотків 22614 грн 89 коп.; рахунок простроченої комісії 17374 грн 50 коп.; загальна сума реструктуризації по простроченій комісії 8019 грн 00 коп.; загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам 20054 грн 56 коп.; рахунок комісії 1336 грн 50 коп.; загальна сума боргу до стягнення 139125 грн 79 коп.

Відповідно до п.2.6 кредитного договору встановлено, що банк має право у будь-який час відступити всі, або частину своїх прав за договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення , яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною.

18.12.2024 між ТОВ «ФК «БРАЙТ-К та АК «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений договір про відступлення прав вимоги №5-2024, згідно з умовами якого АК «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відступив ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №7/2373308 у розмірі 139125 грн 79 коп., що підтверджується додатком №1 до договору про відступлення права вимоги №5-2024 від 18 грудня 2024 (реєстр прав вимог №2 від 23 грудня 2024 року.)

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11 квітня 2025 року за кредитним договором №7/2373308 від 04.02.2022 за період з 22.12.2024 по 11.04.2025 (включно) сума нарахованих процентів ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» становить 7464 грн 12 коп.; сума нарахованої комісії 5346 грн 00 коп.

Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів №14836 від 24.12.2024ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» перерахувало кошти у розмірі 1065609 грн 74 коп. АТ «БАНК ФОРВАРД» за відступлення права вимоги.

Кредитодавець виконав вимоги частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», направив відповідачу повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом та вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії.

У такий спосіб, судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором № 7/2373398, укладеним 04.01.2022 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «БРАЙТ-К».

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору).

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» заборгованість за кредитним договором у розмірі 151935 грн 91 коп., яка складається з : строкової заборгованості за тілом кредиту 58960 грн 64 коп.; простроченої заборгованості за тілом кредиту 9134 грн 69 коп.; заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом -1631 грн 01 коп.; заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 22614 грн 89 коп.; заборгованості за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом 20054 грн 56 коп.; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1336 грн 50 коп.; простроченої заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 17374 грн 50 коп.; простроченої заборгованості за реструктуризованою комісією за обслуговування кредитної заборгованості 8019 грн 00 коп. та нарахованих за період з 23.12.2024 по 11.04.2025 : процентів за користування кредитом - 7464 грн 12 коп.; комісію за обслуговування кредитної заборгованості 05346 грн 00 коп.

На підтвердження суми боргу представник позивача надав суду копію документа, яку він ідентифікує як розрахунок заборгованості по кредиту, в якому зазначені загальні суми складових боргу відповідно до курсу НБУ, еквівалент у гривні, водночас валюта договірного зобов`язання сторонами визначена у гривнях.

Зазначений розрахунок боргу не містить детального опису нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Отже, вказаний розрахунок заборгованості суд не приймає як належний та достовірний доказ, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором в розумінні статті 77, 78 ЦПК України.

Крім того, заборгованість за простроченими реструктуризованими процентами - це ті відсотки, які були реструктуризовані (тобто, їх виплата була перенесена на пізніший термін або змінено графік виплат) та не були погашені в строк, встановлений новим графіком в рамках угоди з кредитором.

Реструктуризована комісія за обслуговування заборгованості - це комісія, яка нараховується за заборгованість, але її сума або умови виплати були змінені (реструктуризовані) в рамках угоди з кредитором.

Будь-який договір про реструктуризацію заборгованості за договором кредиту №7/2373308 у матеріалах справи відсутній.

Отже, із доданих до заяви доказів суд позбавлений можливості встановити розмір відсотків, що нараховувалися за користування кредитом, за простроченими процентами за користування кредитом, за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом, підстави їх нарахування та періоди нарахування.

Відсутність доказів, які б підтверджували розмір заборгованості по відсотках, перешкоджає перевірці та визначенню правомірності їх нарахування банком, які заявлені до стягнення у розмірі 51764 грн 58 коп., відповідно до тих умов, які були погоджені між банком та відповідачем, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за комісією у розмірі 32076 грн 00 коп.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) висловлено правову позицію про те, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20), та зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до 1.4.2 кредитного договору № 7/2373308 від 04.01.2022 щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,35% від суми кредиту.

Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, своєчасності сплати платежів.

Позивачем не надано жодних доказів про те, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості включала в себе додаткові послуги, які надавалися поза межами інформування про стан кредитної заборгованості, яку споживач має право вимагати безоплатно один раз на місяць.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 68095 грн 33 коп.

У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 2422 грн 40 коп. (сплата судового збору при подачі позовної заяви).

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 44,81%, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1085 грн 47 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 , третя особа Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» заборгованість по кредитному договору №7/2373308 від 04.01.2022 у розмірі 68095 (шістдесят вісім тисяч дев`яносто п`ять) гривень 33 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» судові витрати у розмірі 1085 (одна тисяча вісімдесят п`ять ) гривень 47 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» місцезнаходження: вул. Гніздовського Якова, буд.1, м. Київ, 02094; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І. О. Опанасюк