П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року місто Київ

справа № 372/4316/21

провадження № 22-ц/824/4845/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Височанської Н.В.

сторони:

позивач - Обухівська міська рада Київської області

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані адвокатом Українцем Миколою Петровичем,

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року та ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року задоволено клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 - адвоката Стельниковича С. А. про призначення земельно-технічної експертизи.

Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу.

На вирішення земельно-технічної експертизи поставлено наступні питання:

1) Чи існує фактично (на місцевості в натурі) під`їзна ґрунтова дорога до земельної ділянки ОСОБА_2 , загальною площею 0,100 га., кадастровий номер :01:019:0225, яка належить їй на праві приватної власності?;

2) Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:019:0044, площею 0,1001 га, які закріплені на місцевості межовими знаками у формі капітального паркану відомостям каталогу координат, який є складовою проектної документації із землеустрою щодо передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність та внесений до Державного земельного кадастру України?;

3) Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:019:0227, площею 0,1000 га., які закріплені на місцевості межовими знаками у формі капітального паркану відомостям каталогу координат, який є складовою проектної документації із землеустрою щодо передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність та внесений до Державного земельного кадастру України?;

4) Яка фактична площа земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_1 в ЖМ «Стожари» та чи відповідає площа земельної ділянки кадастровий номер :01:019:0044, фактичній площі земельної ділянки площею 0,1001 га. відповідно до відомостей, які внесені до Державного земельного кадастру України?;

5) Яка фактична площа земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_1 в ЖМ «Стожари» та чи відповідає площа земельної ділянки кадастровий номер :01:019:0227, фактичній площі земельної ділянки площею 0,1000 га. відповідно до відомостей, які внесені до Державного земельного кадастру України?;

6) Чи об`єднані спільним парканом дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:019:0044 та :01:019:0227, що розташовані в м. Обухів, ЖМ «Стожари», які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .?;

7) Чи знаходяться на землях загального користування Обухівської міської ради (Обухівської ОТГ), ЖМ «Стожари» між двома земельними ділянками з кадастровими номерами :01:019:0044 площею 0,1001 га. та :01:019:0227 площею 0,1000 га., які належать ОСОБА_1 ? будь-які будівлі та споруди, якщо так, то вказати схематично, яка площа земель загального користування зайнята такими будівлями та спорудами?

Проведення експертизи доручено ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз», який розташований за адресою: 01103, м. Київ, бульвар Миколи Міхновського (Дружби Народів), буд. 20, офіс 32.

Зобов`язано надати матеріали цивільної справи № 372/4316/21 у розпорядження експерта.

Зобов`язано попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати за проведення експертизи покладено на третю особу ОСОБА_2 ..

Зобов`язано сторони виконати вимоги експерта щодо надання додаткової технічної чи іншої документації та забезпечення проведення експертизи у визначені ним строки та порядку.

Зобов`язано попередити сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року задоволено заяву представника третьої особи ОСОБА_2 - адвоката Стельниковича С. А., про виправлення описки в ухвалі суду від 12 листопада 2024 року.

Виправлено описку в ухвалі Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про призначення судової земельно-технічної експертизи, а саме викладено четвертий абзац резолютивної частини ухвали наступним чином: «1) Чи існує фактично (на місцевості в натурі) під`їзна ґрунтова дорога до земельної ділянки ОСОБА_2 , загальною площею 0,100 га., кадастровий номер :01:019:0225, яка належить їй на праві приватної власності?;».

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 12 листопада 2024 року, суд першої інстанції вважав, що оскільки для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, необхідні спеціальні знання, і висновок експертизи матиме важливе значення для правильного вирішення справи, клопотання представника третьої особи про призначення земельно-технічної експертизи необхідно задовольнити.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 9 грудня 2024 року про виправлення описки, суд першої інстанції виходив із того, що судом була допущена помилка в абзаці четвертому резолютивної частини ухвали від 12 листопада 2024 року, а саме в кадастровому номері земельної ділянки.

Не погоджуючись з такими ухвалами суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Українець М. П. через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу 27 листопада 2024 року на ухвалу суду від 12 листопада 2024 року щодо призначення експертизи та 24 грудня 2024 року на ухвалу про виправлення описки, в порядку ст.355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі поданій 27 листопада 2024 року на ухвалу суду від 12 листопада 2024 року щодо призначення експертизи зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0025 дійсно знаходиться у житловому масиві «Стожари», проте власником цієї ділянки є ОСОБА_3 , який не є учасником цієї справи, а не третя особа ОСОБА_2 . Також вказує, що ця земельна ділянка не межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 , а знаходиться у іншому кварталі житлового масиву, а відтак, не зрозуміло, яким чином експерти повинні встановити чи існує фактично (на місцевості в натурі) під`їзна ґрунтова дорога до такої земельної ділянки та на підставі яких доказів.

Вважає заяву про призначення експертизи передчасною. Після надання доказів та пояснень щодо вказаних обставин, сторона відповідача вважає за можливим повернутись до питання про призначення експертизи. Також зазначає, що у випадку призначення експертизи, її виконання слід доручити виключно держаним експертним установам, замість ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз».

В апеляційній скарзі, поданій 24 грудня 2024 року, на ухвалу від 9 грудня 2024 року про виправлення описки приставник ОСОБА_1 зазначає, щопостановлення такої ухвали є неочікуваним для сторони відповідача, адже в підсистемі «Електронний суд» відсутня інформація про поновлення провадження у даній справі, Сторона відповідача не отримувала заяву про виправлення описки з додатками, не отримували повідомлень про призначення заяви про виправлення описки до розгляду з повідомленням чи без повідомлення сторін. Станом на момент зупинення провадження, як відомо стороні відповідача, у справі відсутня земельно-кадастрова інформація щодо земельних ділянок як з № :01:019:0025» так і «:01:019:0225».В оскарженій ухвалі не зазначено на підставі яких матеріалів справи та доказів здійснено виправлення описки у кадастровому номері № :01:019:0025» на «:01:019:0225», при цьому, в ході розгляду заяви про призначення експертизи було встановлено відсутність письмової позиції третьої особи.

У судовому засіданні 12 листопада 2024 року сторона відповідача наполягала на передчасності та необґрунтованості заяви про призначення експертизи з цих підстав, зокрема, відсутністю доказів, які давали змогу суду та сторонам ідентифікувати об`єкт дослідження, встановити взаємозв`язок підстав позову з правами та інтересами третіх осіб, а отже підстав призначення експертизи. Якщо такі докази було надано третьою особою постфактум, в такому випадку розглядом заяви без участі відповідача суд позбавив можливості отримати такі докази та висловити думку щодо їх оцінювання. За таких умов, постановлення даної ухвали грубо порушує гарантований принцип рівності та змагальності.

Крім того, станом на сьогодні безпідставність та передчасність призначення експертизи також є предметом апеляційного оскарження. Ще 3 грудня 2024 року Київський апеляційний суд витребував матеріали даної справи, однак, справу не передано до суду а скориговано зміст оскарженої ухвали без будь-якого повідомлення про це відповідача та апелянта.

Зазначав, що процесуальні помилки, виражені в апеляційній скарзі на ухвалу про призначення судової експертизи та у даній скарзі на ухвалу про виправлення описки можуть бути виправленні після скасування оскаржених ухвал апеляційним судом та повторного розгляду заяв третьої особи.

Правом на подання відзиву інші учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Українець М.П. підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити, оскаржувані ухвали суду першої інстанції скасувати.

17 квітня 2025 року представник позивача Обухівської міської ради - Кучма О.А. подала до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі сторони позивача.

В судове засідання не з`явилась третя особа ОСОБА_2 , про день та час розгляду справи повідомлена шляхом направлення судового повідомлення на поштову адресу, конверт з відміткою «Укрпошти» повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність, відповідно до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За вимогами статей 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасника справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При використанні засобів доказування учасник судового процесу з одного боку має дотримуватися вимоги про отримання інформації лише з визначених в законі засобів доказування та з дотриманням встановленого порядку; з іншого - використання лише певних засобів доказування з числа передбачених законом (позитивна допустимість) або неможливість використання певних засобів доказів (негативна допустимість).

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі частини другої статті 76 ЦПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 102 ЦПК, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Частиною другою статті 102 ЦПК встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до частини першої ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду від 12 листопада 2024 року щодо призначення експертизи апелянт посилається на те, що третя особа - ОСОБА_2 не є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0025 та ця земельна ділянка не межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 , а знаходиться у іншому кварталі житлового масиву. Проте, на підтвердження цієї обставини до суду апеляційної інстанції не надано жодного доказу. Разом з тим, апелянт підтверджує місцезнаходження цієї ділянки у житловому масиві «Стожари». Відтак, колегія суддів вбачає за необхідне призначення експертизи для встановлення обставин, які мають значення в цій справі.

Щодо посилань апелянта на передчасність заявленого клопотання про призначення експертизи слід зазначити, що оскільки докази повинні подаватись учасниками справи до закінчення підготовчого судового засідання, заявлене клопотання та його вирішення шляхом постановлення ухвали судом першої інстанції відповідає вимогам ЦПК України.

Щодо заперечення проти проведення експертизи ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» колегія суддів також не може взяти зазначене до уваги, виходячи з наступного.

У статті 7 Закону України «Про судову експертизу» визначено перелік експертиз, які здійснюються виключно державними спеціалізованими: судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

В цій справі призначена земельно- технічна експертиза, проведення якої не входить в обов`язковий перелік, визначений у Законі України «Про судову експертизу», а тому відсутні обґрунтовані підстави вважати визначену в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції експертну установу не повноважною.

Крім того, згідно частини 7 статті 102 ЦПК судові експерти при проведенні експертного дослідження попереджаються про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Статтею 113 ЦПК України встановлено, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Відповідно до статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

В апеляційній скарзі на ухвалу від 9 грудня 2024 року про виправлення описки представник ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції порядку вирішення питання про виправлення описки після зупинення провадження у справі. Колегія суддів вважає такі посилання обґрунтованими, проте зазначає, що постановлення оскаржуваної ухвали від 9 грудня 2024 року про виправлення описки в ухвалі про призначення експертизи не вплинуло на правильність вирішення питання про необхідність призначення експертизи у цій справі, а скасування такої ухвали буде вважатись надмірним формалізмом, що перешкоджатиме своєчасному розгляду справи по суті.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів зазначає, що хоча клопотання про призначення судової земельно - технічної експертизи і подано третьою особою, проте подаючи цей позов, Обухівська міська рада Київської області діяла в межах своїх повноважень щодо права звернення до суду з метою захисту громадян територіальної громади, які звертаються до неї зі скаргами, заявами. В доданих до позовної заяви матеріалів міститься заява ОСОБА_2 , яка просить перевірити забудовану частину громадської дороги, яка перешкоджає проїзду. У позові, як на підставу позовних вимог, позивач посилається на те, що в процесі проведення перевірки встановлено, що частина земель комунальної власності самовільно зайняті, незважаючи на складені відносно осіб, в тому числі ОСОБА_1 , протоколи, зайняті земельні ділянки не звільнені від будівель і споруд, що перешкоджає суміжним землевласникам у користуванні належним чином земельними ділянками.

В такому випадку, призначення в цій справі експертизи для з'ясування обставин, що мають значення для справи, є доцільним.

Оскільки висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі частини другої статті 76 ЦПК України, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для скасування ухвали про призначення експертизи.

Щодо ухвали про виправлення описки, а саме однієї цифри у кадастровому номері земельної ділянки ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважає, що хоча вона і була постановлена з порушенням порядку, проте це не впливає на законність вирішення клопотання про призначення експертизи.

Призначення експертизи за клопотанням третьої особи, яка є учасником справи, не є порушенням норм процесуального права.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвали суду першої інстанції постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду першої інстанції від 12 листопада 2024 року та від 9 грудня 2025 року без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані адвокатом Українцем Миколою Петровичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року та ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус