Справа № 477/2999/24
Провадження № 2/477/140/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Полішко В.В., секретаря, обов`язки якого виконує помічник судді, Щербіна Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вітовської державної нотаріальної контри Миколаївської області, Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання протиправною та скасування постанови нотаріуса про вчинення нотаріальних дій та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати постанову державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторного М.О. від 06 вересня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 липня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 258, після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 15,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0017, в порядку спадкування за заповітом від 07 липня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 258, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 .

За життя спадкодавець склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 15,07 га синам: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та онукам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З січня 2012 року по день смерті ОСОБА_2 постійно проживала у позивача, перебувала на його утриманні до дня смерті. Саме він займався її похованням.

Оскільки спадкодавець проживала разом з позивачем та перебувала на його утриманні між спадкоємцями (відповідача) було прийнято рішення про відмову від спадкового майна на користь позивача.

При зверненні до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено оскільки ним пропущений шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви про прийняття спадщини.

01 грудня 2023 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовом про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року, справа №477/3267/23 позов ОСОБА_1 задоволений. Позивачу визначено додатковий строк для звернення до нотаріальної контори - два місяці.

Звернувшись до нотаріуса з вказаним рішенням позивачу було відмовлено в оформленні спадщини, посилаючись на те, що спадкодавець заповів земельну ділянку спадкоємцям при цьому у заповіті не зазначена частка, яка заповідається кожному зі спадкоємців. Крім цього, Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку містить виправлення в прізвищі власника земельної ділянки.

Позивач вважає постанову відповідача незаконною, оскільки інші спадкоємці, зазначені у заповіті відмовилися від оформлення своєї частки у спадковому майні.

Крім цього, виправлення прізвища спадкодавця в державному акті скріплені печаткою, органом який його видав.

Нині захист спадкових прав позивача можливий лише шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в судовому порядку.

У встановлений судом строк від представника відповідача нотаріальної контри до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволені позовних вимог щодо визнання постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій протиправною та її скасування, вважає їх безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування зазначив, що при зверненні позивача з рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року, при перевірці документів необхідних для подальшого оформлення спадщини державним нотаріусом було встановлено, що подані документи не відповідають вимогам діючого законодавства. Саме тоді позивачем було надано нотаріусу державний акт на земельну ділянку. До цього, нотаріусу правовстановлюючий документ не пред`являвся, що позбавило його можливості оглянути та раніше виявити його невідповідність діючому законодавству. Зазначене позбавило нотаріуса можливості при першому зверненні позивача до нього видати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а не визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

Тобто, невчасне пред`явлення правовстановлюючого документа позбавило нотаріуса можливості визначитися з підставами відмови у вчиненні нотаріальних дій, та в подальшому обрання позивачем відповідного способу захисту у суді.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явився. Від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності. Позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові. Позовні вимоги в частині щодо визнання протиправною та скасування постанови державного нотаріуса просив залишити без розгляду.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та відповідача. Позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку визнає у повному обсязі. В частині визнання постанови нотаріуса протиправною та скасування просив відмовити.

Відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала листа з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року позовні вимоги в частині визнання незаконною та скасування за заявою представника позивача залишені без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , від 01 жовтня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 327 від 01 жовтня 2022 року, складений Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 6).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 15,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0017, яка розташована на території Краснознам`янської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-МК, №021052, виданого Снігурівською сільською радою народних депутатів 04 липня 2001 року, на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Краснознам`янської сільської ради народних депутатів від 23 квітня 2001 року №1 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4003 (а.с. 8).

З огляду на Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 жовтня 2016 року № НВ-016, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 9).

Ще за життя 07 липня 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Краснознам`янської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за № 258, відповідно до змісту якого належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краснознам`янської сільської ради розміром 15,07 га рілля заповіла: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 5).

Позивач є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , повторно виданим 02 липня 2024 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому в графі «мати» вказана ОСОБА_2 (а.с. 7).

Жовтневим районним судом Миколаївської області 29 квітня 2024 року ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволений. Позивачу визначений додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-15).

Як на підставу звернення до суду позивач посилається на те, що нотаріусом спочатку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори, але після надання нотаріусу рішення суду щодо визнання йому додаткового строку для звернення з заявою, йому все одно було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом.

Так, звернувшись до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, посилаючись на те, що у заповіті не зазначено в якій саме частці земельну ділянку було заповідано кожному з чотирьох спадкоємців за заповітом. Крім цього, у державному акті на земельну ділянку є виправлення у прізвищі власника земельної ділянки.

З огляду на постанову від 06 вересня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачу державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, оскільки в ньому не зазначено в якій саме частинці земельну ділянку було заповідано кожному з чотирьох спадкоємців за заповітом та оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку містить виправлення у прізвищі власника земельної ділянки.

Як вбачається з державного акту серії ІІІ-МК, №021052, виданого Снігурівською сільською радою народних депутатів на земельну ділянку площею 15,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0017, яка розташована на території Краснознам`янської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, у ньому виправлено прізвище власника земельної ділянки, а саме з « ОСОБА_5 » виправлено на « ОСОБА_6 ». Відповідне виправлення засвідчено підписом відповідальної особи та печаткою органу, яким виданий державний акт, а саме Краснознам`янською сільською радою.

Дослідивши спадкову справу №54/2024 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що до Вітовської державної нотаріальної контор Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини звернувся лише син ОСОБА_1 , спадкоємець за заповітом. Інші спадкоємці, зазначені у заповіті, у встановлений законом строк до нотаріальної контори з відповідною заявою не звернулися. Спадкоємці, що мають право на обов`язкову частку відсутні.

Також, з огляд на зміст рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2024 року інші спадкоємці, зазначені у заповіті, не заперечували проти задоволення вимог позивача щодо визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, після смерті його матері, що свідчить про їх обізнаність щодо відкриття спадщини та їх небажання приймати спадщину після смерті матері, оскільки будь-яких активних дій, що свідчать про наміри та бажання прийняти спадщину вони не вчинили.

Вказане підтверджується як спадковою справою так і матеріалами цивільних справ.

Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Також, за положеннями ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Враховуючи, що представник відповідача направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову в частині щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно, спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину відсутні, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, то, на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1234 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 15,07 га, кадастровий номер :01:000:0017,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краснознам`янської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, та яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-МК, № 021052, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4003, належить ОСОБА_2 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 327, складений Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01 жовтня 2022 року).

Позовні вимоги в частині щодо визнати протиправним та скасувати постанову державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторного М.О. від 06 вересня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 липня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 258, після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 ;

відповідач Вітовська державна нотаріальна контра Миколаївської області, адреса: пр. Богоявленський, 314, м. Миколаїв, ;

відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, адреса: вул. Шевченка, 34, с. Шевченкове Миколаївського району Миколаївської області, .

Суддя В.В.Полішко