Справа № 523/4116/25
Провадження №2/523/3280/25
У Х В А Л А

26.05.2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді: Кремер І.О.,

з участю помічника судді, який за дорученням судді виконує

функції секретаря судового засідання: Бондар Т.І.,

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 24 в місті Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/4116/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу .

Суд констатує, що в ході судового засідання від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про надання строку на примирення подружжя терміном на 6 місяців, оскільки відповідач ОСОБА_4 категорично заперечує проти розірвання шлюбу, зацікавлений у збереженні сім`ї та вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечила проти задоволення поданого стороною відповідача клопотання про надання строку на примирення. Окрім того пояснила, що вона із відповідачем вже не проживають однією сім`єю із лютого 2025 року та вона не бажає зберігати даний шлюб. Надання судом строку для примирення з відповідачем буде суперечити її інтересам та фактично змісить примусово перебувати позивачку у небажаному для неї шлюбі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання про надання строку на примирення. Пояснив, що сторони проживали разом дванадцять років, а на початку лютого 2025 року сталось невелике непорозуміння з приводу сімейних питань, що стало підставою подачі даного позову.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали клопотання та справи, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 27.07.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 22.

Від даного шлюбу подружжя дітей немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Суд зазначає, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу, а також положення ст. 56 СК України, в якій закріплено заборону примушування до збереження шлюбних відносин.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення

В той же час, суд зазначає, що відповідно до висновку, сформованого у постанові КЦС/ВС від 15.01.2020 року за результатами розгляду справи № 200/952/18, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Суд констатує, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги категоричне заперечення позивачки ОСОБА_1 щодо надання строку на примирення подружжю, суд доходить висновку, що заява відповідача ОСОБА_3 про надання строку для примирення подружжя задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 105, 111, 112 СК України ст.ст. 260, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про надання строку на примирення сторін в рамках розгляду цивільної справи № 523/4116/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер