провадження 2/175/100/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Слобожанське цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2024 року позивач за допомогою поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з вищевказаним позовом.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 грудня 2024 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування було направлено за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

10 січня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначена цивільна справа передана до провадження судді Васюченка О.Г..

16 січня 2025 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області вищевказану цивільну справу було прийнято до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування свого позову, позивач зазначає, що 21.01.2023 року між ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та ПУБЛІЧНИМ АКЦОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», Позивач) на пільгових умовах був укладений договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №213034250) (далі - Договір страхування), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Fabia», д.р.н. НОМЕР_1 .

Даний договір було укладено на пільгових умовах (на 50 % зменшено розмір страхового платежу), оскільки було зазначено, що страхувальник (Відповідач) належить до пільгової категорії громадян, проте потім було з`ясовано, що це не так.

23.12.2023 року о 12 год. 35 хв. у м. Дніпро, на вул. Старочумацька, ЛЕП № 13776/67, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:

1. «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 .

2. «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , - під керуванням Відповідача.

Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/1302/24 - вина Відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважається доведеною повністю.

20.02.2024 року до ПАТ «НАСК "ОРАНТА" із заявою звернувся власник пошкодженого транспортного засобу «KIA Cee'd», д.н.з. НОМЕР_4 , з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків (з врахуванням узгодження суми відшкодування за страховим випадком), а саме - 44 059,70 грн.

Як з`ясувалось під час врегулювання справи - пільгове посвідчення, зазначене Відповідачем в договорі страхування (полісі № 213034250), не належить Відповідачу, а ймовірно належить ОСОБА_2 (про що зазначила сама Відповідачка в повідомленні про страховий випадок).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору.

21.03.2024 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до Відповідача із заявою про компенсацію страхового відшкодування (вих. № 08-03-14/3252) в розмірі 22 029 (двадцять дві тисячі двадцять дев`ять) грн. 85 коп..

01.07.2024р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до Відповідача із досудовим попередженням (вих. № 08-03-14/7414).

Враховуючи той факт, що Відповідач виплату страхового відшкодування за даним страховим випадком не здійснив, Позивач був вимушений звернутися з позовом до суду.

Позивач в прохальній частині просив розгляд справ проводити без виклику сторін та на попередні засідання від представника позивача через систему «Електронний суд» надходили заяви про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач надала заяву в якій позовні вимоги визнала та просила розглянути справу без її участі.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», що набрав чинності 25 квітня 2025 року, визначено змінити найменування Дніпропетровського районний суд Дніпропетровської області на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області. Також визначено, що зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду".

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що 21.01.2023 року між ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та ПУБЛІЧНИМ АКЦОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», Позивач) на пільгових умовах був укладений договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №213034250) (далі - Договір страхування), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Fabia», д.р.н. НОМЕР_1 .

Даний договір було укладено на пільгових умовах (на 50 % зменшено розмір страхового платежу), оскільки було зазначено, що страхувальник (Відповідач) належить до пільгової категорії громадян, проте потім було з`ясовано, що це не так.

23.12.2023 року о 12 год. 35 хв. у м. Дніпро, на вул. Старочумацька, ЛЕП № 13776/67, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:

1. «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 .

2. «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , - під керуванням Відповідача.

Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/1302/24 - вина Відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважається доведеною повністю.

20.02.2024 року до ПАТ «НАСК "ОРАНТА" із заявою звернувся власник пошкодженого транспортного засобу «KIA Cee'd», д.н.з. НОМЕР_4 , з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків (з врахуванням узгодження суми відшкодування за страховим випадком), а саме - 44 059,70 грн.

Стаття 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306).

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

- наявність шкоди,

- протиправна поведінка заподіювача шкоди,

- причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача,

- вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 Цивільного кодексу України).

Також встановлено, що пільгове посвідчення, зазначене Відповідачем в договорі страхування (полісі № 213034250), не належить Відповідачу, а ймовірно належить ОСОБА_2 , що підтверджується в повідомленні про страховий випадок №19160-12/23 від 23.12.2023 року.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

«Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50%, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід ІІ групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або ІІ категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об?єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу».

Проте, відповідно до п. 38.1.1. ст. 38 «у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж зазначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст. 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП (в даному випадку - Відповідач), зобов`язана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування».

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню, а тому слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК "ОРАНТА", страхове відшкодування у розмірі 22 029, 85 грн..

Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 22, 33.1.1, 38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, р/р АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» UA0547103) ) страхове відшкодування у розмірі 22 029, 85 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, р/р АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» UA0547103) ) сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Васюченко