КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 372/5506/23 Головуючий у суді першої інстанції - Висоцька Г.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4808/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуКиївської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2024 рокупо цивільній справі за позовом Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельними ділянками шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року прокурор звернувся до суду із позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду площею 0,16 га із кадастровим номером :03:040:0129, площею 0,16 га із кадастровим номером :03:040:0130, площею 0,0469 га із кадастровим номером :03:040:0131, шляхом скасування рішень державного реєстратора у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності ОСОБА_1 , з одночасним припиненням права власності останнього на вказані земельні ділянки; усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду з кадастровими номерами: :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131, шляхом їх повернення на користь Козинської селищної територіальної громади в особі Козинської селищної ради з незаконного володіння ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у 2003 році громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, та видано державні акти.

У подальшому вказані громадяни на підставі договорів купівлі-продажу відучили свої земельні ділянки ОСОБА_5 .

Далі, 04.08.2005 № 3110 ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,5206 га та на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2005 № 3106 ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,5134 га за рахунок частин земельної ділянки площею 1,6233 га.

Після цього, ОСОБА_6 отримав державні акти на земельні ділянки кадастровими номерами :03:040:0029, :03:040:0030, :03:040:0027, :03:040:0028.

У подальшому, ОСОБА_6 відчужив частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0030 на користь ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2007 за № 2634.

Також, ОСОБА_6 відчужив частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0029 на користь ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2007 за 2629.

Після цього, ОСОБА_8 видано державні акти на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0048 (частина земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0029), :03:040:0047 (частина земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0030).

Після цього, ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі-продажу відчужив земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0048 та :03:040:0047 ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_9 на підставі договорів купівлі-продажу відчужив на користь ОСОБА_10 земельні ділянки із кадастровими номерами :03:040:0048 та :03:040:0047.

Також установлено, що ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу земельну з кадастровим номером :03:040:0027 на користь ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку (частина земельної ділянки площею 0,15 га із кадастровим номером :03:040:0029 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316408) на користь ОСОБА_11 .

Окрім того, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,0456 га для ведення особистого селянського господарства (частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316409) на користь ОСОБА_11 .

Також, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,3634 га із кадастровим номером :03:040:0028 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд на користь ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,0716 га для ведення особистого селянського господарства (частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316409) на користь ОСОБА_11 .

У подальшому, в ході виготовлення «Технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_11 , здійснено об`єднання земельних ділянок площею 0,0456 га (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7196, частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030), площею 0,3634 га із кадастровим номером :03:040:0028 (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7201) та площею 0,0716 га (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7206, частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030) у земельну ділянку площею 0,4806 га із присвоєнням останній кадастрового номеру :03:040:0051.

Крім того, в ході виготовлення вказаної технічної документації земельній ділянці площею 0,0563 га (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7191, частина земельної ділянки площею 0,15 га із кадастровим номером :03:040:0029) присвоєно кадастровий номер :03:040:0050.

У подальшому, ОСОБА_11 на підставі договорів купівлі-продажу від 23.04.2021 № 370, від 23.04.2021 № 365 і від 23.04.2021 № 360 відчужив земельні ділянки із кадастровими номерами :03:040:0050, :03:040:0051 і :03:040:0027 ОСОБА_1 , який на підставі заяви від 17.06.2021 № 2254 здійснив їх об`єднання у земельну ділянку площею 0,6869 га з кадастровим номером :03:040:0126, а на підставі заяви від 26.07.2021 № 3051 здійснив поділ вказаної вище ділянки на ділянку площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0127, площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0128, площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0129, площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0130 і площею 0,0469 га з кадастровим номером :03:040:0131.

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131, :03:040:0048 та :03:040:0047, загальною площею 1,034 га є частинами земельних ділянок загальною площею 1,6233 га, що відведені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29.05.2003 № 115/319, № 115/318, № 115/317 та від 10.07.2003 № 133/232.

Державним реєстратором 08.09.2021 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131 за ОСОБА_1 .

Разом з тим, установлено, що відведення у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29.05.2003 № 115/319, № 115/318, № 115/317 та від 10.07.2003 № 133/232 відбулося з порушенням вимог земельного законодавства, так як вказані земельні ділянки відносяться до земель водного фонду. У зв`язку з чим, подальше набуття ОСОБА_1 у приватну власність земельних ділянок: площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0129, площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0130 і площею 0,0469 га з кадастровим номером :03:040:0131, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства та рішення державних реєстраторів Козинської селищної ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60237506 від 08.09.2021, 60237862 від 08.09.2021, 60238127 від 08.09.2021 є незаконними, тому, підлягають скасуванню, а земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0129, :03:040:0130 та :03:040:0131 підлягають поверненню з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Козинської селищної ради.

Рішенням Обухівського районного суду Київськоїобластівід 24 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київськоїобластівід 31 жовтня 2024 рокустягнутоіз Київськоїобласноїпрокуратури на користь ОСОБА_1 судовівитрати, пов`язанііззалученнямекспертів, у розмірі 206023, 29 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням та додатковим рішенням суду, Заступник керівника Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права,просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 рокута додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2024 року скасувати, увалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не урахував наданих прокурором доказів належності спірних земельних ділянок до земель водного фонду, а відтак, неможливість передачі їх у приватну власність. Вказує, що висновками судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою не вирішувалося питання належності спірних ділянок до земель водного фонду на момент їх передачі у приватну власність у 2003 році.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Рябко Є.О.проти задоволення апеляційної скарги заперечив. Вказує, що рішення та додаткове рішення суду є законними і обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.

У судовому засіданні взяв участь прокурор Київської обласної прокуратури Корнов А.О., який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її з викладених підстав. Представники відповідача ОСОБА_1 адвокат Рябко І.О., адвокат Климов В.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили залишити її без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга на рішення підлягає частковому задоволеннюз таких підстав.

Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29.05.2003 № 115/319 «Про приватизацію земельної ділянки» затверджено матеріали інвентаризації присадибної ділянки громадянки ОСОБА_2 та передано останній безкоштовно у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,603 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. У подальшому, ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 270979.

На підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29.05.2003 № 115/318 «Про приватизацію земельної ділянки» затверджено матеріали інвентаризації присадибної ділянки громадянки ОСОБА_3 та передано останній безкоштовно у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,238 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. У подальшому, ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 270981.

Також, на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29.05.2003 № 115/317 «Про приватизацію земельної ділянки» затверджено матеріали інвентаризації присадибної ділянки громадянина ОСОБА_4 та передано останньому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 розміром 0,472 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. У подальшому, ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 270980.

В подальшому, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2003 № 2919, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2003 № 2922, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2003 № 2925, відчужили на користь ОСОБА_5 належні їм земельні ділянки площами 0,603 га, 0,238 га та 0,472 га.

Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 10.07.2003 № 133/232 «Про приватизацію земельної ділянки» затверджено матеріали інвентаризації присадибної ділянки громадянина ОСОБА_5 та передано останньому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 розміром 0,3103 га для ведення особистого селянського господарства.

Після цього, ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на землю серії Р2 № 361841 від 21.07.2003 щодо земельної ділянки площею 1,6233 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, ведення особистого селянського господарства (набуту на підставі вказаних вище договорів купівлі-продажу від 09.07.2003 за № № 2919, 2922 і 2925 та рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 10.07.2003 № 133/232).

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2005 № 3110 ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,5206 га та на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2005 № 3106 ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,5134 га за рахунок частин земельної ділянки площею 1,6233 га (належної ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 361841 від 21.07.2003), тобто загальною площею 1,034 га.

Після цього, ОСОБА_6 оформив відповідну «Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області», у зв`язку з чим ОСОБА_6 видано:

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316408 на земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером :03:040:0029 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд (що є частиною ділянки площею 0,5206 га згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2005 № 3110);

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316409 на земельну ділянку площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030 для ведення особистого селянського господарства (що є частиною ділянки площею 0,5206 га згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2005 № 3110);

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 313299 на земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером :03:040:0027 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд (що є частиною ділянки площею 0,5134 га згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2005 № 3106);

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 313300 на земельну ділянку площею 0,3634 га із кадастровим номером :03:040:0028 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд (що є частиною ділянки площею 0,5134 га згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2005 № 3106).

У подальшому, ОСОБА_6 відчужив частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0030 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2534 га (з 0,3706 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316409) на користь КачногоІгораСталіноленовича на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2007 за № 2634.

Також, ОСОБА_6 відчужив частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0029 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд площею 0,0937 га (з 0,15 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316408) на користь КачногоІгораСталіноленовича на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2007 за 2629.

Після цього, ОСОБА_8 оформив відповідну «Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (на підставі документів про зміну власника) гр. ОСОБА_8 на території смт Козин Обухівського району Київської області», у зв`язку з чим ОСОБА_8 видано:

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 715854 на земельну ділянку площею 0,0937 га із кадастровим номером :03:040:0048 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд (частина земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0029);

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 715853 на земельну ділянку площею 0,2534 га із кадастровим номером :03:040:0047 для ведення особистого селянського господарства (частина земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0030).

Після цього, ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2007 № 4055 відчужив на користь ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,0937 га із кадастровим номером :03:040:0048 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, а на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2007 № 4057 відчужив на користь ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,2534 га із кадастровим номером :03:040:0047 для ведення особистого селянського господарства.

У подальшому, ОСОБА_9 отримав на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки (згідно договорів купівлі-продажу) ОСОБА_12 в АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства» державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 407406 щодо земельної ділянки площею 0,2534 га із кадастровим номером :03:040:0047 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 323855 щодо земельної ділянки площею 0,0937 га із кадастровим номером :03:040:0048.

Після цього, ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2014 № 245 відчужив на користь ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,0937 га із кадастровим номером :03:040:0048, а на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2014 № 251 відчужив на користь ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,2534 га із кадастровим номером :03:040:0047.

Також установлено, що ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7186 земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :03:040:0027 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд на користь ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7191 земельну ділянку площею 0,0563 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд (частина земельної ділянки площею 0,15 га із кадастровим номером :03:040:0029 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316408) на користь ОСОБА_11 .

Окрім того, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7196 земельну ділянку площею 0,0456 га для ведення особистого селянського господарства (частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316409) на користь ОСОБА_11 .

Також, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7201 земельну ділянку площею 0,3634 га із кадастровим номером :03:040:0028 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд на користь ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_6 відчужив на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7206 земельну ділянку площею 0,0716 га для ведення особистого селянського господарства (частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 316409) на користь ОСОБА_11 .

В подальшому, в ході виготовлення «Технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_11 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства (згідно договору купівлі-продажу) на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області (в АДРЕСА_1 , ТОВ «Конча-Заспа Озерна»)» здійснено об`єднання земельних ділянок площею 0,0456 га (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7196, частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030), площею 0,3634 га із кадастровим номером :03:040:0028 (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7201) та площею 0,0716 га (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7206, частина земельної ділянки площею 0,3706 га із кадастровим номером :03:040:0030) у земельну ділянку площею 0,4806 га із присвоєнням останній кадастрового номеру :03:040:0051.

Крім того, в ході виготовлення вказаної технічної документації земельній ділянці площею 0,0563 га (згідно договору купівлі-продажу від 21.09.2007 № 7191, частина земельної ділянки площею 0,15 га із кадастровим номером :03:040:0029) присвоєно кадастровий номер :03:040:0050.

У подальшому, ОСОБА_11 на підставі договорів купівлі-продажу від 23.04.2021 № 370, від 23.04.2021 № 365 і від 23.04.2021 № 360 відчужив земельні ділянки із кадастровими номерами :03:040:0050, :03:040:0051 і :03:040:0027 ОСОБА_1 , який на підставі заяви від 17.06.2021 № 2254 здійснив їх об`єднання у земельну ділянку площею 0,6869 га з кадастровим номером :03:040:0126, а на підставі заяви від 26.07.2021 № 3051 здійснив поділ вказаної вище ділянки на ділянку площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0127, площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0128, площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0129, площею 0,16 га з кадастровим номером :03:040:0130 і площею 0,0469 га з кадастровим номером :03:040:0131.

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:040:0127, :03:040:0128, :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131, :03:040:0048 та :03:040:0047, загальною площею 1,034 га є частинами земельних ділянок загальною площею 1,6233 га, що відведені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 29.05.2003 № 115/319, № 115/318, № 115/317 та від 10.07.2003 № 133/232.

Установлено, що державним реєстратором Козинської селищної ради Тимченком Антоном Сергійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60237506 від 08.09.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:040:0129, площею 0,16 га за ОСОБА_1 .

Державним реєстратором Козинської селищної ради Тимченко Антоном Сергійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60237862 від 08.09.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:040:0130, площею 0,16 га за ОСОБА_1 .

Крім того, Державним реєстратором Козинської селищної ради Тимченко Антоном Сергійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60238127 від 08.09.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:040:0131, площею 0,0469 га за ОСОБА_1 .

Зазначена хронологія подій, а саме низка відчужень земельних ділянок, які натепер набули статус трьох земельних ділянок із кадастровими номерами :03:040:0129, площею 0,16, :03:040:0130, площею 0,16 га та :03:040:0131, площею 0,0469, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_1 не оспорюється сторонами в цій справі.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, прокурор вказував, що спірні земельні ділянки з моменту їхнього первинного відчуження мали статус земель водного фонду, в зв`язку із чим їх перехід в приватну власність будь-яких осіб був унеможливлений законом.

Частиною першою статті 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті.

Відповідно до частини другої цієї статті види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Отже, визнання об`єктів, що не можуть перебувати у приватній власності, вилучені з цивільного обороту, обмежені в обороті, є умовою дотримання конституційного режиму права власності на зазначені об`єкти.

Правовий титул (правова підстава) виникнення речових прав володіння, користування, розпорядження такими об`єктами визначається законодавчими актами, зокрема Конституцією України, Земельним кодексом України, іншими законами. Саме законодавчими актами забороняється перебування певних об`єктів власності Українського народу, державної та комунальної власності у приватній власності. У свою чергу неможливість існування у таких об`єктів приватного власника унеможливлює виникнення у них нового володільця.

Відповідно до статей 83, 84 ЗК України до земель комунальної та державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду.

В частині 1 ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України зазначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, островами, а також прибережні захисні смуги вздовж цих річок.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Такий випадок передбачений ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Отже, за змістом зазначених норм права (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерела; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не можуть передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, тощо.

Отже, законодавством визначено лише один випадок можливого безоплатного отримання у власність земель водного фонду (ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України) та три випадки можливого отримання громадянином у користування на умовах оренди із земель водного фонду земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови ( ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України).

Вказаними нормами законодавства не передбачено можливості відведення земель водного фонду для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яке має місце в цій справі за участю громадянина ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.11.2013 у справі № 6-123цс13.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що землі водного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, тобто, згідно зі статтею 178 Цивільного кодексу України належать до обмежено обороноздатних об`єктів.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом або за результатами аукціону.

При цьому, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Відповідно до вимог статей 88, 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 58 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ) та ст. 4 Водного кодексу України (далі - ВКУ) до земель водного фонду належать землі, зайняті:

а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами;

б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами;

в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них;

г) береговими смугами водних шляхів.

Частинами 1 та 2 ст. 60 ЗКУ передбачено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад З гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Також ст. 88 ВКУ передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:- для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів 25 метрів;- для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;- для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прокурор стверджував, що розташування земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131, які набув ОСОБА_1 в межах земель водного фонду (підтверджується відомостями ТОВ «Геоматичні рішення» та ТОВ «Компас Гео», протоколом огляду у кримінальному провадженні № 0000108) за чинним законодавством, свідчить про їх віднесення до земель водного фонду, що унеможливлює перебування вказаних земельних ділянок у приватній власності і користуванні з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

Однак, відповідачзазначає, що спірні земельні ділянки розташовані біля водойми, яка є дренажним каналом - штучною гідротехнічною спорудою, до якої не застосовується частин 1-2 ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України щодо встановлення 25 метрової та 50 метрової прибережної смуги. Тобто, спірні земельні ділянки не є землями водного фонду.

Як вбачається із висновку комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 05.07.2024 року № 5112/51113/24-41, на вказані спірні земельні ділянки відповідно до наданих експертові документів та приписів статей 60, 63 ЗК України, ст. ст. 88, 91 ВК України, розповсюджується режим смуги відведення, який на відміну від прибережних захисних смуг, становить 2 м за законодавством. Відповідно спірні земельні ділянки перебувають поза межами 2 метрових смуг відведення дренажного каналу масиву Конча-Заспа-Плюти, а як вбачається із цього ж висновку експерта розташовані від урізу води дренажного каналу на відстані 25,81 метри.

Крім цього, відповідачем до позову надані письмові докази у вигляді листа Козинської селищної ради, листа Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ та висновок Обухівської районної державної адміністрації Київської області.

Так, у листі Козинської селищної ради від 23.01.2023 року, зазначено, що згідно чинної на територію смт. Козин містобудівної документації Детального плану території смт. Козин Обухівського району Київської області (частини населеного пункту), затвердженою Рішенням Козинської селищної ради від 23.07.2013 року №1, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:00128, :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131 розташовані біля водойми, яка є дренажними каналом - штучною гідротехнічною спорудою.

Листом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №2627/09-06/14-2023 від 20.12.2023 повідомлено, що відповідно до ч.3 ст. 60 Земельного кодексу України межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель. Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для і інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського і внутрішнього водного транспорту. Крім цього, відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року (додаток 6 - Перелік обмежень щодо використання земель та земельних ділянок) Прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах є обмеженням щодо використання земельних ділянок, відомості про яке вносяться до Державного земельного кадастру. Ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. Відповідно до Детального плану території смт. Козин (частини населеного пункту) земельні ділянки з кадастровими номерами :03:040:0127, :03:040:00128, :03:040:0129, :03:040:0130, :03:040:0131 не розташовані в межах прибережної захисної смуги річки Козинка, а межують із прибережною захисною смугою дренажного каналу.

Міжрегіональний офіс захисних масивів Дніпровських водосховищ Державного агентства водних ресурсів України від 01.03.2023 року № МП/15-15/208 повідомив, що земельна ділянка :03:040:0090 розташована вище регулюючого шлюзу № 6.

Висновком Обухівського районного відділу земельних ресурсів №6218 від 20.10.2005 р. Про наявні обмеження на використання земельних ділянок (згідно документі про зміну власників) на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, будь-яких обмежень не встановлено.

Відповідно до висновку Обухівського районного відділу земельних ресурсів №2230 від 07.07.2005 року Про обмеження (обтяження) по використанню земельної ділянки, земельна ділянка площею 0,5206 га надана у власність д/а. Р2 №361841 для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку, ведення особистого селянського господарства (у подальшому була відчужена ОСОБА_1 ).

Висновком відділу містобудування і архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 14.05.2021 року №218/21-22 погоджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на якій змінюється цільове призначення, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,4806 га відповідно до детального плану території смт. Козин Обухівського району Київської області (частина населеного пункту), розташована в існуючих межах населеного пункту на території житлової забудови, а також частково (площею 0,0031 га) в охоронній зоні навколо (вздовж) об`єкта транспорту.

Будь-яких застережень щодо приналежності земельної ділянки до водного фонду не зазначено.

Таким чином, відповідач в цій справі послідовно, посилаючись на вказані докази, стверджував, що водний об`єкт в цій справі є дренажним каналом і відповідно на нього не розповсюджується режим прибережних захисних смуг.

Докази прокурора, долучені до позову, у вигляді листів ТОВ «Геоматичні рішення» не спростовують твердження відповідача, оскільки вказана організація надає інформацію на підставі викопіювання із матеріалів ортофотоплану, який не визначає статус водних об`єктів, а лише вказує на їх наявність.

Прокурор після ознайомлення із позицією відповідача, викладеної у відповіді на відзив про наявність «дренажного каналу» в своїй відповіді на відзив лише зазначає, що «законодавчої прямої заборони на одночасний подвійний чи потрійний статус зазначених об`єктів, які і навпаки прямо визначений імператив на лише єдиний їх статус, не передбачено. При цьому водойма, яка є річкою може мати одночасно і статус каналу в межах якого є гідротехнічні споруди із визначеними прибережними захисними смугами та смугами відведення як водоохоронними зонами».

Проте, зазначений вислів не виключає, що водний об`єкт може також мати лише один статус, в зв`язку із чим вказане твердження прокурора у вказаній справі мало б доводитися належними та допустимими доказами, в тому числі і висновком експертизи, на вирішення якої могло бути поставлене питання «щодо наявності подвійно чи потрійного статусу водного об`єкту».

Отже, відповідь прокурора на відзив містить сформулюваний сумнів щодо приналежності об`єкту до водного фонду.

Саме прокурор повинен був довести той факт, що водний об`єкт є річкою і гідротехнічною спорудою одночасно, що останнім під час розгляду справи зроблено не було.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із вказаних положень прослідковується можливість застосування принципу «affirmantiincumbitprobatio», який означає, що «хто стверджує, той і доводить». Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доведення статусу водного об`єкту, на березі якого розташовані спірні земельні ділянки, як водойми чи річки, а не тільки як дренажного каналу, покладено саме на прокурора. Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що прокурором не доведено в цій справі факт належності спірних земельних ділянок до земель водного фонду, на які поширюється режим водозахисних смуг, та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до його незгоди з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається прокурор у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Разом з цим, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні з таких підстав.

Так, відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (п.1 ст. 134 ЦПК України).

Пунктом 6 ст. 139 передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, розрахунків та інших доказів.

На виконання вимог п. 1 ст. 1345 ЦПК України, відповідач у відзиві на позов надав суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи, в розмірі 146 000,00 грн.

В матеріалах справи міститься висновок експерта за результатом земельно-технічної експертизи №1-14/02 від 14.02.2024. Для проведення експертизи Відповідачем укладено договір №1/Е-11/12 про надання послуг з організації та проведення експертизи. Такий договір та докази оплати за підготовку експертного висновку на загальну суму 118023,29 грн. (копії платіжної інструкції № 1KDT-KK10-7E9Q-FA3V MB53111162 від 11.12.2023, платіжної інструкції №МВ53111833 від 11.12.2023, платіжної інструкції №EWA1-I3NT-II1S-KTZW MB53111342 від 11.12.2023р.) додано до відзиву.

Крім того, представником відповідача долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію на суму 52 000,00 грн від 29.12.2024 №МВ56999805, що підтверджує додаткову сплату послуг щодо проведення експертизи на підставі договору №1/Е-11/12.

Отже, загальний розмір витрат відповідача на проведення вказаної експертизи становить 170023,29 грн.

В матеріалах справи також міститься висновок комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою №5112/5113/24-41 від 05.07.2024.

Вказаний висновок виготовлено експертами на підставі Договору №1103/04-24 від 17.04.2024 року.

Документи, що підтверджують розмір витрат відповідача на проведення вказаної вище експертизи в сумі 36 000,00 грн долучено до матеріалів справи за заявою представника від 21.05.2024 року.

Таким чином, загальний розмір понесених відповідачем витрат на підготовку вказаних експертних висновків, становить 206023,29 грн.

Задовольняючи заяву про стягнення судових витрат у повному обсязі, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що судові витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 206023, 29 грн, є витратами, які ОСОБА_1 поніс у зв`язку із розглядом справи, тому вони підлягають стягненню із Київської обласної прокуратури на користь останнього.

Разом з цим, як видно зі змісту рішення суду першої інстанції, висновок експерта за результатом земельно-технічної експертизи №1-14/02 від 14.02.2024 не був використаний судом під час ухвалення рішення. Зазначену експертизу було проведено з ініціативи та на замовлення відповідача. Тому колегія суддів вважає, що витрати, понесені ОСОБА_1 на проведення цієї експертизи не належать до витрат, які ОСОБА_1 поніс у зв`язку із розглядом справи та не підлягають стягненню з прокуратури на його користь.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду по суті заявлених вимог, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін. Додаткове рішення суду слід змінити, зменшивши судові витрати, що підлягають стягненню з 206 023,29 грн до 36 000 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

АпеляційнускаргуЗаступника керівникаКиївськоїобласноїпрокуратуризадовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київськоїобластівід 24 жовтня 2024 року залишити без змін.

ДодатковерішенняОбухівського районного суду Київськоїобластівід31жовтня 2024 рокузмінити, зменшивши судові витрати, що підлягають стягненню з 206 023,29 гривень до 36 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено02 червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова