Справа № 405/4144/24
Провадження №2-о/405/120/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Тарасенко Р.П.,

за участю учасників справи:

заявника ОСОБА_1 та в її інтересах представника адвоката Поліщук Ю.Р.

та заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку окремого провадження цивільну справу №405/4144/24 за заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), Міністерство оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6); Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ); ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання її (заявника) однієї сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з січня 2019 року до 19 лютого 2024 року, зазначивши на обґрунтування заяви, що з січня, 2019 року вона проживала разом із ОСОБА_3 в м. Кропивницькому Кіровоградської області, з яким познайомилася у 2018 році, Новий 2019 рік зустрічали з ОСОБА_3 разом, і з цього часу почали проживати разом однією сім`єю, та під час спільного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати, спільно піклувалися про її сина ОСОБА_4 від попереднього шлюбу, постійно займалися благоустроєм їх житла: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Всі свята вони також проводили разом з дитиною та в колі рідних та друзів, ставилися один до одного як чоловік та дружина. За час їх спільного проживання шлюб не реєстрували, так як кожен із них мав попередній досвід, тому вони не вважали, що цей факт буде впливати на якість стосунків між ними. Спільних дітей від шлюбу не мають. Зазначила, що під час повномасштабного вторгнення РФ на територію України, 18 січня 2023 року її чоловік був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду старшого стрільця - оператора механізованого відділу механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону. При цьому, під час проходження ним служби, вони постійно спілкувались, ОСОБА_3 періодично надсилав/передавав їй кошти для ведення спільного домашнього господарства та для утримання сина, також були випадки, коли вона йому надсилала кошти у разі необхідності. Також в своїй особовій справі ОСОБА_3 вказав в складі своєї сім`ї її (заявника), як дружину та свою маму. Вказала, що перебуваючи на військовій службі, з лютого 2024 року ОСОБА_5 на зв`язок не виходив.

19 лютого 2024 року ОСОБА_3 , виконуючи бойові завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ зник безвісти в районі населеного пункту Вербове, Запорізької області, що підтверджується сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті №359. З цього часу та по сьогоднішній день, зв 'язку з ОСОБА_3 не має, та їй не відомо про його місцезнаходження, живий чи загинув, або можливо у полоні, при цьому, вона неодноразово зверталась до військової частини про визначення місця перебування ОСОБА_3 , робила оголошення про його розшук у соцмережах, телеграм - каналах, але всі її намагання були марними.

В подальшому, в квітні 2024 року на адресу її місця проживання надійшов лист від командира військової частини НОМЕР_1 з відповідними документами, складеними за результатом проведеного службового розслідування за фактом зникнення безвісті ОСОБА_3 , в ході якого було встановлено, що відомостей про надходження солдата ОСОБА_3 в медичні заклади та бюро судово-медичної експертизи не надходило, та, крім того, підтвердження, що солдат ОСОБА_3 в полоні, - не має.

Зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідне їй для отримання щомісячної заробітної плати її чоловіка, пільг, встановлених законодавством України та для оформлення можливої майбутньої спадщини. Крім цього, у ОСОБА_3 наявний кредит, за який потрібно щомісячно вносити відповідні платежі, або звернутись до Банку для зупинення стягнень обов`язкових платежів у зв`язку з оголошенням його безвісно відсутнім. Враховуючи вищевикладене, їй необхідно на законних підставах бути представником усіх прав та обов`язків її чоловіка та бути його представником в усіх установах, підприємствах, організаціях, незалежно від форм власності, перед фізичними та юридичними особами, що стало підставою для її звернення до суду з заявою для підтвердження факту, що має юридичне значення, а саме: її проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період з в період з січня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2024 року відкрито окреме провадження за зазначеною заявою, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Крім того, зазначеною ухвалою суду від 17 червня 2024 року залучено до участі в цивільній справі в якості заінтересованих осіб: Міністерство оборони України, Військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, зазначеною ухвалою суду в порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано в Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію про наявність/відсутність актового запису реєстрації/розірвання шлюбу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в разі наявності, зобов`язано надати належним чином завірені копії актових записів про реєстрацію/розірвання шлюбу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання ухвали суду в частині витребування відповідної інформації Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного у Кропивницькому районі Кіровоградської області повідомив на адресу суду листом від 05.09.2024 року за вих. №961-33.8-12 про відсутність за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Кропивницькому району Кіровоградської області актових записів про державну реєстрацію шлюбу, а також про розірвання шлюбу гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Заявник ОСОБА_1 та в її інтересах представник адвокат Поліщук Ю.Р. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1082558 від 06.06.2024 року) в судовому засіданні підтримали заяву, з підстав зазначених у ній, просили заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просила заявлені заявником вимоги задовольнити, та, крім того, пояснила суду, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є її сином. Після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, 18 січня 2023 року сину прийшла повітка та він був мобілізований, а до війни її син дійсно проживав однією сім`єю з заявником ОСОБА_1 , як чоловік та дружина, яку ( ОСОБА_1 ) вона прийняла в сім`ю, як доньку, всі свята вони проводили разом, в побуті також були разом. Зазначила, що її син мав прийти у відпустку в грудні, 2023 року, та, більш того, син хотів зареєструвати шлюб з заявником ОСОБА_1 , та він казав їй (заінтересованій особі), що заявник «дуже хороша жінка», однак з 19.02.2024 року її син вважається таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання. Зазначила, що її син разом з заявником проживали разом на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_6 . За таких обставин, вона (заінтересована особа) підтверджує факт проживання однією сім`єю її сина ( ОСОБА_3 ) разом з заявником ОСОБА_1 в зазначений заявником в заяві період.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Застеба А.В. (діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 20.08.2024 року) подала клопотання, яке сформоване в системі «Електронний суд» 02.12.2024 року, зареєстроване судом 03.12.2024 року за вх. №32602, за яким просила заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду посилаючись на вимоги ч.4 ст.315 ЦПК України з підстав наявності спору про право, та, крім того, подала додаткові пояснення по справі, сформовані в системі «Електронний суд» 02.12.2024 року, зареєстровані судом 03.12.2024 року за вх. № 32603, за якими просила відмовити заявнику в задоволенні заяви з тих підстав, що як вбачається з заяви встановлення вказаного юридичного факту необхідно заявнику для отримання пільг, пов`язаних із зникненням безвісти військовослужбовця час захисту Батьківщини. Особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, також надаються гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими актами законодавства України. Для членів сімей зниклих безвісти можливим є отримання виплат з моменту встановлення причин зникнення безвісти військовослужбовця і за весь період його зникнення, якщо обставини зникнення є поважними.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника, про що зазначено в абз.3 статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Додатково непрацездатні члени сім`ї, які були на утриманні зниклого, та його діти мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Таке право виникає через один місяць із дня внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

З огляду на викладене, зазначила, що задоволення заяви в даній справі у порядку окремого провадження і встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його членів сім`ї, а також на їх право на отримання пільг та виплат, що свідчить про наявність спору про право. При цьому, заявник зазначила, що у ОСОБА_6 є мати, але не повідомляє щодо інших близьких родичів (батька чи дітей) ОСОБА_6 та жодних доказів на підтвердження їх відсутності не надає. Виходячи з цього, Міністерство оборони України заперечує проти розгляду заяви про встановлення юридичного факту, а саме: факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право. Окрім того, зазначила, що під час звернення до суду заявником не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявниця з ОСОБА_3 постійно спільно проживали саме з січня 2019 року як вказує заявниця, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_3 . Заявницею не надано до суду платіжних інструкцій чи виписок з банківських карток, які б могли свідчити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 купували разом техніку, меблі, робили ремонт у спільному житлі, разом проводили час. Посилання заявника на довідку старости, свідчення знайомих, - вважають не допустимим доказом, адже покази свідків зі сторони заявниці на підтвердження того, що заявник проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 у вказаний період, можуть носити узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту проживання сторін за однією адресою та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю в розумінні статті 3 СК України. Розгляд справи просила провести за відсутності представника заінтересованої особи Міністерства оборони України.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 подав до суду заяву, зареєстровану судом 20.01.2025 року за вх. № 1582, за якою просив проводити розгляд справи без участі представника в/ч НОМЕР_1 за наявними матеріалами справи.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_8 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не відомо. Заяв, клопотань, а так само письмових пояснень до суду не подано.

Враховуючи зміст заяви ОСОБА_1 , заслухавши заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Поліщук Ю.Р., заінтересовану особи ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , враховуючи заперечення заінтересованої особи: Міністерства оборони України, викладені в поданих до суду письмових поясненнях, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих заявником письмових доказів судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_9 16 січня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі Указу Президента №69/2022 від 24 лютого 2022 року призваний по мобілізації у Збройні Сили України. Військову присягу прийняв 22.01.2023 року у в/ч НОМЕР_3 .

Відповідно до Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій) ОСОБА_9 за № 36 від 05 лютого 2024 року увільнено від займаної посади та призначено солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця - оператора механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02 лютого 2024 року № 32-РС призначений навідником 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону, ВОС - 101281А, вважати, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти № 359, за підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_10 від 26 лютого 2024 року за вих. №6/2143, заявника ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виконуючи бойові завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ зник безвісти 19.02.2024 року поблизу населеного пункту Вербове, Запорізької області. Крім того, зазначено, що це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно господарської діяльності) №976 від 24.02.2024 року «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти 21.02.2024 року під час виконання бойового завдання, зокрема, навідника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону солдата ОСОБА_3 , проведення якого доручено заступнику командира 1 механізованої роти з морально психологічного забезпечення 1 механізованого батальйону старшому лейтенанту ОСОБА_11 .

Крім того, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1176 від 15.03.2024 року «Про результати службового розслідування» відповідно до вимог ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року №1503/31371, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.02.2024 № 967 «Про призначення службового розслідування» заступником командира 1 механізованої роти з морально-психологічного забезпеченні механізованого батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_11 було проведене службове розслідування за фактом зникнення безвісти 21.02.2024 під час виконання бойового завдання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , і, зокрема, поряд з іншими, навідника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону солдата ОСОБА_3 . У ході проведення службового розслідування було встановлено, що група військовослужбовців НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в якій перебував солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 близько 08:00 год. під час виконання бойового завдання в ході мінометного обстрілу та атаки FPV-дронами противника в лісосмузі «ДАНІЯ» т. 6 та т.9 південніше н.п. Мала Токмачка Запорізької області, де зазначені військовослужбовці отримали поранення та скоріш за все загинули. Зв`язок з ними було втрачено, евакуювати тіла та ідентифікувати їх особи на даний час можливості немає. Відомостей про надходження солдата ОСОБА_3 в лікарняні заклади та бюро судово медичної експертизи не надходило, інформація щодо перебування в полоні, - відсутня. На підставі викладеного наказано: солдата ОСОБА_3 . вважати безвісти зниклим; даний випадок вважати таким, що пов`язаний з бойовими ураженнями і діями з боку противника при виконанні обов`язків військової служби під час забезпечення і здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо в районі проведення бойових дій, при виконанні бойового завдання; начальнику служби - головному бухгалтеру фінансово-економічної служби проводити виплати грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців у разі їх звернення з відповідною заявою на ім`я командира військової частини.

Відповідно до інформації за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_9 , викладеної у листі від 05.04.2024 року за вих. №1843/5758, наданої на звернення ОСОБА_1 , за результатами опрацювання порушених у зверненні питань встановлено, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , проходив військову службу на посаді навідника 3-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 3-ої механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 20 лютого 2024 року навідник 3-го механізованого відділення 3 механізованого взводу 3-ої механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зник безвісти в районі населеного пункту Вербове Запорізької області, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. По даному факту у військовій частині НОМЕР_1 проведено службове розслідування та вживаються всі необхідні заходи щодо пошуку і встановленню місця знаходження зниклого безвісти солдата ОСОБА_3 . У ході проведення службового розслідування було встановлено, що відомостей про надходження солдата ОСОБА_3 , в лікарняні заклади та бюро судово-медичної експертизи не надходило. Підтвердження, що солдат ОСОБА_3 в полоні немає.

Також судом були досліджені копії документів службового розслідування по факту безвісти зниклого солдата ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в переліку близьких родичів вказана дружина солдата ОСОБА_3 заявник ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 , та, крім того, відповідно до Акту №11893 від 14 березня 2024 року службового розслідування військової частини НОМЕР_1 навідника 3-го механізованого відділення 3 механізованого взводу 3-ої механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , вважати зниклим безвісти, а даний випадок вважати таким, що пов`язаний з бойовими ураженнями і діями з боку противника при виконанні обов`язків військової служби під час забезпечення і здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районі проведення бойових дій, при виконанні бойового завдання. Крім того, за зазначеним актом службового розслідування запропоновано начальнику фінансово-економічної служби проводити виплати грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців у разі їх звернення з відповідною заявою на ім`я командира військової частини.

В свою чергу, заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, зазначила, що встановлення в судовому порядку зазначеного юридичного факту має для неї юридичне значення, оскільки породжує юридичні наслідки, а саме: отримання нею грошового забезпечення зниклого безвісти чоловіка ОСОБА_3 за місцем проходження військової служби, а також пільг, встановлених законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 стаття 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка жінки без шлюбу.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

На підтвердження проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_1 надала такі письмові докази:

договір оренди житлового приміщення від 01 вересня 2021 року, за яким ОСОБА_12 , як Орендодавець, з одного боку та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як Орендарі, з іншого боку, уклали зазначений Договір, за яким Орендодавець представляє Орендареві й членам його родини в користування строком на один рік квартиру загальною площею 45 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 (п.1.1 Договору). За згодою сторін договором встановлюється плата за оренду квартири в розмірі 4 000 грн на місяць і додатково сплачуються, витрати по оплаті комунальних та інших послуг згідно встановлених тарифів та лічильників;

виписки АБ «Південний» з рахунка приватного клієнта ОСОБА_1 за період з 11.08.2023 року по 28.12.2023 року з яких вбачаються факти перерахування коштів від ОСОБА_3 на картковий рахунок ОСОБА_1 , а саме: 09.08.2023 року в розмірі 10000 грн., 11.09.2023 року в розмірі 10 000 грн., 07.11.2023 року в розмірі 8000 грн., 26.12.2023 року в розмірі 5000 грн.

-спільні фотознімки заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та особисте листування між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

Окрім того, допитані в судовому засіданні за клопотанням заявника ОСОБА_1 в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 повідомили суду, зокрема, свідок ОСОБА_1 зазначила, що вона є рідною сестрою заявниці ОСОБА_13 , та підтвердила, що її сестра ОСОБА_14 в грудні, 2018 року познайомилася з ОСОБА_3 , а приблизно з січня лютого 2019 року вони почали проживати разом, як одна сім`я, та спільно орендували житло в м. Кропивницькому. Зазначила, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 працювали, мали спільний бюджет, разом купували побутову техніку (електром`ясорубку, мультиварку, мікрохвильову піч, пральну машину, телевізор). У її сестри ОСОБА_13 є дитина від попереднього шлюбу - повнолітній син ОСОБА_4 , однак спільних дітей у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було. Також зазначила, що ОСОБА_14 разом з ОСОБА_3 разом їздили на відпочинок на море, їздили також на відпочинок до м. Києва. Також ОСОБА_14 разом з ОСОБА_3 разом святкували свята, дні народження, на яких вона також була присутня. Зазначила, що ОСОБА_3 відносився до ОСОБА_13 , як до дружини, крім того, вони мали намір зареєструвати шлюб, але, як їй здається, що вони просто не встигли, так як в 2023 році ОСОБА_3 був призваний по мобілізації до Збройних Сил України, а на початку 2024 році він зник безвісти.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначила, що знайома з заявником ОСОБА_1 приблизно 12 років по роботі, та їй відомо, що в 2018 році ОСОБА_1 познайомилася з ОСОБА_3 , та з початку 2019 року вони почали проживати разом на орендованих квартирах, крім того, з ними жив син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Крім того, їй відомо, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 разом їздили на відпочинок. Їй (свідку) також відомо, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 купували побутову техніку, мали спільний бюджет. В 2023 році ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних Сил України, та їй відомо, що на теперішній час він вважається безвісти зниклим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що він проживає за однією адресою з мамою ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_3 , які почали зустрічатися в кінці 2018 року. Новий 2019 рік ОСОБА_3 святкував разом з ним та мамою ОСОБА_1 , а на початку 2019 року вітчим ОСОБА_3 переїхав до них в гуртожиток, що по АДРЕСА_7 , а потім вони всі разом переїхали проживати за адресою: АДРЕСА_8 , а потім в їх сім`ї померла бабуся (мама ОСОБА_1 ) і вони всі переїхали до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Крім того, зазначив, що ОСОБА_3 працював на автомийці, та в 2023 році він був мобілізований до лав ЗСУ, наразі він вважається безвісти зниклим. За весь цей час з 2018 року його мама ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили разом, в них був спільний бюджет, спільно купували побутову техніку, та, крім того, ОСОБА_3 разом з його мамою ОСОБА_1 разом оплачували йому (свідку) встановлення брекет-системи. Зазначив, що ремонти вони спільно не робили, так як проживали на орендованих квартирах. Також вони сім`єю разом їздили на відпочинок в м. Одесу. Зазначив, що його мама ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили цивільним шлюбом. Також зазначив, що він знайомий з заінтересованою особою ОСОБА_2 , яка є мамою ОСОБА_3 , вони спілкуються та він (свідок) часто її відвідує, так як навчається поблизу місця проживання ОСОБА_15 , яка також називає його (свідка) «внучком».

З огляду на зазначені вище обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про доведення заявником ОСОБА_1 факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки вони разом проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Встановлення зазначеного юридичного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає їй можливість отримання нею грошового забезпечення, та пільг, встановлених законодавством України, як члену сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , та інші виплати, визначені законодавством України для військовослужбовців та членів їх сімей.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи заінтересованої особи Міністерства оборони України про те, що встановлення юридичного факту в даній справі пов`язується з наявністю спору про право, з тих підстав, що під час судового розгляду справи встановлено відсутність між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , спору про право, про що також зазначила і заінтересована особа ОСОБА_2 під час розгляду справи, підтвердивши факт спільного проживання однією сім`єю її сина ОСОБА_3 з заявником ОСОБА_1 з січня, 2019 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору, - слід вважати по фактично понесеним останньою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 293, 294, 315, 316-319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт спільного проживання однієї сім`єю жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу з січня 2019 року.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним заявником ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова