Справа № 161/9998/25
Провадження № 2/161/3751/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 червня 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Філюк Т.М., вивчивши матеріали позовної заяви Головного управління Національної поліції України у Волинській області до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2025 року представник позивача Головного управління Національної поліції України у Волинській області - Забожчук Оксана Володимирівна звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст.175,177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175 ( далі ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Зокрема, позивачем не зазначено підстав звернення із позовною заявою до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Як вбачається з позовної заяви місцем заподіяння шкоди є місто Суми, Сумської області.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 23.05.2025 року відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивач Головне управління Національної поліції України у Волинській області з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, ГУНП у Волинській області звернулося до Луцького міськрайонного суду Волинської області, за місцезнаходженням позивача по справі.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу. Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі та слугують підставою для залишення позовної заяви Головного управління Національної поліції України у Волинській області до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Також, суд звертає увагу позивача, на ту обставину, що згідно даних з системи документообігу КП «Д-3» встановлено, що ухвалою від 24 березня 2025 року цивільну справу № 161/5178/25 за позовною заявою ГУНП у Волинській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки передано на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Однак, позивач вказує у позовній заяві, що ГУНП у Волинській області не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, позивачу також на виконання вимог п.10 ч.175 ЦПК України необхідно надати докази того, що в провадженні іншого суду не перебуває позовна заява до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали шляхом обгрунтування підстав звернення із даною позовною заявою до Луцького міськрайонного суду Волинської області, та доказів того, що в провадженні іншого суду не перебуває позовна заява до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 1175-177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Головного управління Національної поліції України у Волинській області до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М. Філюк