Справа № 694/714/25
Провадження № 2/710/357/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Гегельської І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

13.03.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, у якій позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №31.07.2024-100000903 від 31.07.2024 на загальну суму 12300 грн., яка складається з 4000 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 5460 грн за процентною ставкою, 280,00 комісія, 2000 грн неустойка за кредитним договором, 560 грн додаткова комісія та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Позивач мотивує позов тим, що кредитний договір укладено шляхом ознайомлення та підписання пропозиції укладення кредитного договору, заявки на отримання кредиту, та проходження ідентифікації в Системі BankID Національного банку з використанням електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором Е784 шляхом відправлення смс повідомлення за номером . За цим договором кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності, і поворотності, а позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплату процентів і комісії. Проте, всупереч умовам Договору станом на день подання позовної заяви позивачем, відповідач не виконує своїх зобов`язань, проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку з чим обліковується заборгованість. Тому позивач звернувся з позовом до суду.

У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, у позовній заяві зазначив щодо розгляду справи у його відсутність та що він не заперечує про винесення заочного рішення.

Відповідач про розгляд справи по суті була належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подавала, надав заяву про розгляд справи у її відсутність.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов, не надавала, про причини неподання суду відзивів не повідомила, зустрічних позовів не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

31.07.2024 о 11:13 ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» уклали кредитний договір №31.07.2024-100000903 від 31.07.2024 із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 12-15).

До моменту підписання договору відповідач пройшла реєстрацію на вебсайті кредитодавця https://sgroshi.com.ua/ua та зазначивши в анкеті усі персональні дані, зареєструвала особистий кабінет, де обрала умови на яких бажає укласти електронний договір, ознайомилась із пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), заявкою на отримання кредиту, та відповіддю позичальника про прийняття пропозиції, що підтверджується проставленим електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е784 (а.с. 7, 12-15). Даний код був отриманий на фінансовий номер телефону позичальника НОМЕР_1 зазначений при ідентифікації в особистому кабінеті на вебсайті.

За цим договором, кредитодавець надає позичальнику кредит на суму 4000 грн строком 105 днів за процентною ставкою 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів, після закінчення цього періоду процентна ставка 1% за 1 день користування кредитом. Дата надання кредиту 31.07.2024, дата повернення кредиту 12.11.2024, продовження строку кредиту не передбачено договором, строк дії договору 1 рік, комісія за надання кредиту у сумі 280 грн нараховується одноразово та лише у день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.

Тип процентної ставки фіксована незмінна, тип кредиту кредитна лінія, денна процентна ставка розраховується :1,5 % = (6300/4000)/105?100%, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 18341.84 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 10300 грн., мета кредиту - придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю.

Згідно п. 12 Заявки кредитного договору комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 280 грн і сплачується в останній день у кожному з 2-х чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Таким чином прострочення сплати комісії з обслуговування за два чергових періоди становить 560 грн.

Кошти надані у кредит у сумі 4000 грн переказані кредитодавцем на банківський рахунок позичальника за реквізитами вказаними у пропозиції про укладення договору 5167-80ХХ-ХХХХ-5947, що підтверджується листом сервісу онлайн платежів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 26.02.2025 № 1-2602 за номером транзакції в системі iPay.ua 467932025 (а.с.6).

Доказами того, що саме ОСОБА_1 уклала та підписала договір є те, що її персональні дані вказані у копії анкети долученої до матеріалів справи, також у розділі 14 реквізити та підписи сторін пропозиції про укладення договору, та інформаційному повідомленні позичальника із зазначенням адреси та місця роботи, а також персональні дані третіх осіб для взаємодії при простроченні заборгованості.

Згідно довідки - розрахунку заборгованості за договором №31.07.2024-100000903 від 31.07.2024, загальна сума заборгованості складає 12300 грн з яких: основний борг складає 4000,00 грн, 5460 грн - проценти нараховані за період з 31.07.2024 по 12.11.2024, 280 грн комісія, 2000 грн неустойка, 560 грн додаткова комісія (а.с. 8).

Згідно витягу з офіційного інтернет представництва Національного банку України ТОВ «Споживчий центр» є абонентом надавачем послуг з 26.10.2020 серед абонентів якого ШвидкоГроші та НаДовго (а.с. 16).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.10.2023 ТОВ «Споживчий центр» зареєстроване як юридична особа 11.11.2010, основний вид економічної діяльності, 64.92інші види кредитування (основний) (а.с. зворотня сторона 11).

Повноваження представника ОСОБА_2 підтверджуються довіреністю наданою ТОВ «Споживчий центр» в особі директора Холода О.В. призначеного на посаду на підставі наказу від 20.11.2012 (а.с. зворотня сторона 5).

3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Фінансовими вважаються такі послуги - надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638ЦК України).

Статтею ст.640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.642ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

За змістом ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про споживче кредитування» Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із ч.3 ст. 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон регулює відносини між кредитодавцем, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5%.

Судом встановлено, що відповідач уклала кредитний договір №31.07.2024-100000903 від 31.07.2024 з ТОВ «Споживчий центр» про надання кредиту у розмірі 4000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, неустойки, комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, у разі невиконання умов договору позичальником. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму. ОСОБА_1 зі свого боку умов договору кредитування не виконала.

Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти.

Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018 року, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Відповідно із наданої позивачем довідки - розрахунку заборгованості ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №31.07.2024-100000903 від 31.07.2024, станом на дату подачі позову не виконала, має заборгованість за вказаним договором у загальній сумі 12300 грн з яких: 4000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5460 грн за процентною ставкою, 280,00 комісія, 2000 грн неустойка за кредитним договором, 560 грн додаткова комісія.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитом в сумі 4000,00 грн. в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Оскільки, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, що підтверджено відповідними доказами, зокрема анкета та додаток до анкети позичальника та пропозиція про укладення кредитного договору.

Щодо стягнення неустойки.

Відповідно до пункту 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, зважаючи на норми передбачені пункту 18 Перехідних положень ЦК України, позивачем протиправно здійснено розрахунки заборгованості щодо неустойки.

Щодо додаткової комісії.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначила, що «комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що «якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору, тому положення підпунктів 3. 2. 6, 3. 3. 5 пункту 1. 5. 3 та пункту 2.3 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Позивачем не надано жодного доказу який би, підтвердив витрати ТОВ «Споживчий центр» щодо здійснення обслуговування ОСОБА_1 . Додаткова комісія за обслуговування повинна містити перелік послуг, які спрямовані на обслуговування клієнта, однак які саме, послуги були надані ОСОБА_1 під час ведення її кредитної лінії, позивач не вказав та не надав жодного доказу.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення неустойки та додаткової комісії.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 12 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не оспорювала укладення чи не укладення договорів та відповідно отримання кредитних коштів і користування ними.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитом в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ТОВ «Споживчий центр» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Оскільки, сторони обумовили усі істотні умови договору, що підтверджено відповідними доказами, зокрема підписаними електронним цифровим підписом, який прирівнюється до власноручного, пропозиція про укладення договору, заявка, відповідь позичальника то порядок нарахування сум (міри відповідальності за порушення зобов`язання), умови кредиту, узгоджені з позичальником.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Зважаючи на норми закону, умови кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими в частині стягнення суми кредиту, відсотків та суми комісії, а тому позов належить до часткового задоволення.

Щодо судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі.

Оскільки позов задоволено частково ( 79,18%), з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1918,05 грн (79 % від 2422,40 грн.).

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованість за кредитним договором №31.07.2024-100000903 від 31.07.2024 9740,00 грн. (дев`ять тисяч сімсот сорок гривень), з яких: 4000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5460,00 грн. заборгованість за відсотками, 280,00 грн. комісія.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» судовий збір в розмірі у розмірі 1918,05 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять гривні п`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «Споживчий центр», адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, , інші дані про особу суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , інші дані про особу суду не відомі.

Суддя Н.П. Побережна