Справа № 172/178/25
Провадження 2/172/84/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.06.2025 Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою від 06.02.2025 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Суд встановив, що між Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 863220/Z03/34 від 16.07.2020 року було встановлено ліміт овердрафту №358621/ФКР510/34 на картковий рахунок у сумі 5000,00 грн.
04.11.2021 року банк та клієнт шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали договір овердрафту відповідно до умов заяви.
З виписки по особовому рахунку за період з 04.11.2021 по 17.01.2025 року вбачається. що позичальник за весь час користування кредитною карткою здійснював операції зі зняття готівки та поповнення готівкою кредитної картки, а також здійснював покупки в магазинах, аптеках тощо. Таким чином відповідач активно користувався кредитними коштами та частково здійснював погашення заборгованості за кредитом, тому з нього слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у вказаній в позові сумі.
Окрім цього, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за вищевказаним договором, посилається на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк» як невід`ємну частину спірного договору. Однак вказаний вище документ не підписаний відповідачем, а у заяві-згоді про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк» від 16.07.2020 року не зазначений вид кредитної карти, процентна ставка та інші умови кредитного договору. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей документ розумів відповідач, ознайомився і погодився з ним, укладаючи кредитний договір. Відсутні також і докази того, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови щодо сплати процентів у зазначеному в цьому документі розмірі і способі нарахування, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У зв`язку з викладеним Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк», який долучений позивачем до справи, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.
Зазначені висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року за результатами розгляду справи № 342/180/17-ц , які відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, той факт, що відповідач фактично користувався кредитними коштами, що доведено належними та достатніми доказами, ту обставину, що позивачем не надані докази, які містили б умови про розмір нарахованих процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Акціонерний банк «Радабанк» з підстав зазначених вище.
Питання про розподіл судових витрат, зокрема судового збору, слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 207, 626, 628, 638, 1054 ЦК України, -
1. Позов Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк