Справа №333/2459/25
Провадження №2/333/2497/25
03 червня 2025 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача Меюс І.М. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Заявою-Договором №S000230101 від 21.08.2021 року, у розмірі 22 885,14 гривень та судові витрати у розмірі 2422,40 гривні.
Посилаючись на те, що 21.08.2021 року Відповідач акцептувала Публічну пропозицію Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, чим засвідчила свою згоду з умовами, викладеними у відповідних документах, що є невід`ємними частинами договору, зокрема: правила надання банківських продуктів та послуг фізичним особам; паспорт споживчого кредиту; тарифи Банку. Згідно із п.3 Договору, на підставі акцепту Відповідача, Банком було встановлено кредитний ліміт на поточному рахунку Відповідача в межах до 100 000 грн. У даному випадку у розмірі 20 000 грн. Встановлення та подальше використання цього ліміту є наданням споживчого кредиту в формі овердрафту, що підтверджується випискою з рахунку. Умови погашення заборгованості, розмір процентів, строки виконання зобов`язань чітко врегульовані в договорі, Тарифах та Правилах. Відповідач прийняла їх шляхом підписання (в т.ч. за допомогою ЕЦП) та фактичного користування кредитними коштами. У порушення договірних умов Відповідач не повернула овердрафт у встановлений строк 21.08.2022 року. Заборгованість була визнана простроченою, відповідно до п. 3.44.2.8 Правил, що тягне за собою застосування підвищених процентних ставок та штрафних санкцій. На дату звернення до суду (станом на 25.02.2025 року) розмір заборгованості становить 22 885,14 грн, зокрема: основна сума простроченого кредиту 20 000,00 грн; прострочені відсотки 2 576,67 грн; відсотки на прострочену заборгованість 308,47 грн. Банк неодноразово виконував свої обов`язки належним чином, натомість Відповідач ухиляється від сплати, що є прямим порушенням ст.ст.525, 526, 610, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Укладення Договору відбулося шляхом приєднання до умов Публічної пропозиції, що підтверджується використанням Рахунку та банківських продуктів. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, фактичне вчинення дій, передбачених договором, є підтвердженням волевиявлення на його укладення. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по цій справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином.
Місце проживання відповідача ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлення про судове засідання, через засоби поштового зв`язку неможливо здійснити, виклик відповідача здійснювався через оголошення на сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя.
Відповідач, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи встановлено, що 21.08.2021 року між ОСОБА_1 та Банком було укладено Заяву-Договір № S000230101 про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, за умовами якого Відповідач акцептував Публічну Пропозицію Банку та погодилася на відкриття їй поточного рахунку № НОМЕР_1 з видачою платіжної карти MC World Debit у валюті гривня, зі встановленням Тарифного пакету «Банк Власний Рахунок», а також на здійснення розрахунково-касового обслуговування Рахунку
ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування та підписала за допомого електронного підпису Паспорт споживчого кредиту.
Також, 21.08.2021 року о 14-56 годині ОСОБА_1 особисто підписала заяву-договір №S000230101 про акцепт публічної пропозиції на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, за умовами якого відповідачка акцептувавала публічну пропозицію банку та погодилася на відкриття їй поточного рахунку № НОМЕР_1 з видачею платіжної карти MC World Debit у валюті - гривня, зі встановленням тарифного пакету - «Банк Власний Рахунок», а також на здійснення розрахунково-касового обслуговування рахунку, строк дії безстроково.
Підписанням цієї заяви-договору сторони погодили, що невід`ємною частиною договору є Правила надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «БАНК ВОСТОК», затверджених рішенням Правління Банку від 01.03.2021 року, протокол № 17 (зі змінами та доповненнями), розміщені для ознайомлення на сайті банку www.bankvostok.com.ua, Паспорт споживчого кредиту (підписаний ЕЦП Відповідача) та Тарифи Банку, з якими відповідачка попередньо перед підписанням Договору була ознайомлена, повністю згодна, розуміла їх зміст та положення, яких вона неухильно зобов`язалася дотримуватись.
Згідно п.3 договору відповідачка погодилася на укладення договору про споживчий кредит та на встановлення (у т.ч. збільшення/зменшення в рамках Максимального ліміту 100 000,00 грн./Мінімального ліміту 1,00 грн.), анулювання ліміту овердрафту/кредитного ліміту на поточному рахунку та просила встановити їй ліміт на умовах (відповідно до Тарифів банку): продукт «Банк Власний Рахунок»/Програма кредитування продукт «Банк Власний Рахунок»; сума кредитного ліміту - 1,00 грн.; строк кредитного ліміту - до 365 календарних днів; процентна ставка - 36,00% річних (фіксована); максимальний ліміт -100 000,00 грн.
З виписки про рух коштів по рахунку за період з 21.08.2021 по 06.03.2025 вбачається, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши кошти на рахунок відповідачки. Остання користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитом.
Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 25.02.2025 року за Договором у Відповідача перед Банком виникла заборгованість у розмірі 22 885,14 грн., що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором та виписці по рахунку приватного клієнта, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за овердрафтом - 20 000,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 2 576,67 грн.; заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість - 308,47 грн.
На підтвердження умов надання кредиту відповідачці та порушення зобов`язання останньою позивач надав суду виписку (рух коштів по рахунку) відповідачки за період з 21.08.2021 по 06.03.2025 року.
Отже, факт користування відповідачкою грошовими коштами ПАТ «БАНК ВОСТОК» доведено та нею не спростовано.
Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, суд переконаний, що ПАТ «БАНК ВОСТОК» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 627Цивільного кодексу Українипередбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.
Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідач взяті на себе зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором не виконала.
Згідно з розрахунком наданим позивачем, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, станом на 25.02.2025 року має заборгованість 22 885,14 грн., яка складається з наступного: 20 000,00 грн. - заборгованість за овердрафтом; 2576,67 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 308,47 грн. заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість.
Відповідач в спростування позовних вимог та нарахування відсотків позивачем контр розрахунку не надала, клопотань про призначення судової експертизи не заявляла.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі Заяви-Договору № S000230101 від 21.08.2021 року ПАТ «Банк Восток» надав відповідачу кредит. Однак ОСОБА_1 порушила вимоги кредитного договору, а саме не виконала в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі.
У зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ч.4 ст.223, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 03 червня 2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська