Справа № 203/340/25
Провадження № 2/0203/834/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

16 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивачки - ОСОБА_4 , який за життя 16 листопада 2017 року склав заповіт, яким на випадок його смерті зробив розпорядження: все майно та майнові права, які належать йому та будуть належати на час смерті, заповів позивачці ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано 16.11.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 ніколи одружений не був, дітей не мав, його батьки на час його смерті померли, тому спадкоємців першої черги за законом після його смерті не має. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем другої черги за законом є його рідна сестра по материнській лінії, мати позивачки - відповідачка ОСОБА_2 . Позивачка є племінницею померлого ОСОБА_4 , та за законом є спадкоємицею п`ятої черги. Позивачка була впевнена, що її мати ОСОБА_2 , яка є спадкоємицею другої черги за законом після смерті свого рідного брата ОСОБА_4 , та яка постійно опікувалась ним, у встановлений законом строк прийняла спадщину після його смерті та отримала її, оскільки дядько ОСОБА_4 ніколи за своє життя не сповіщав позивачку, що залишив на її ім`я заповіт. 11 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернулась з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після її рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якої була заведена спадкова справа № 63/2024, яка зареєстрована в спадковому реєстрі за № 68750629. При розгляді заяви ОСОБА_2 нотаріусом Шульдіною Т.В. було встановлено, що за відомостями Спадкового реєстру померлим ОСОБА_4 16 листопада 2017 року був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. за р.№ 1625. Вказаний заповіт складений на все майно на ім`я позивачки, про що ні відповідачка ОСОБА_2 , ні позивачка не знали. Оскільки ОСОБА_2 не надала нотаріусу документи, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини у встановлений строк, та спадкоємець ОСОБА_2 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 тільки до 05.08.2020 р., а на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлий проживав та був зареєстрований за іншою адресою, тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Дізнавшись про заповіт, позивачка 24 вересня 2024 року звернулась з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після її дядька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розглянувши заяву позивачки, 18 жовтня 2024 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Т.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій вказала, що ОСОБА_1 , не надала нотаріусу документи, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини у встановлений строк, та у зв`язку з відсутністю у спадкоємця ОСОБА_1 документів, які б підтверджували її право на спадкування після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 нотаріус не має можливості. Оскільки позивачка дізналась про заповіт тільки 11 вересня 2024 року і одразу звернулась до нотаріуса, однак останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском нею строку на прийняття спадщини, остання просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_4 (а.с.1-10)

Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки-фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.57), ухвалою судді від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а також залучено до справи в якості третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіну Т.В., та витребувано додаткові докази. (а.с.58-59)

В підготовче засідання 13 лютого 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 07 березня 2025 року. (а.с.67)

25 лютого 2025 року від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В., на виконання ухвали суду, надійшла копія спадкової справи. (а.с.77-107)

07 березня 2025 року від представника відповідача Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача, оскільки Дніпровська міська рада є неналежним відповідачем по справі. (а.с.110-112)

В підготовче засідання 07 березня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 31 березня 2025 року. (а.с.118)

В підготовче засідання 31 березня 2025 року сторони по справі не з`явились, надали заяви про проведення засідання за їх відсутності. (а.с.а.с.108, 109, 122) Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 31 березня 2025 року було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 квітня 2025 року. (а.с.а.с.123, 124)

В судове засідання 25 квітня 2025 року з`явились представник позивачки та відповідачка ОСОБА_2 , інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 14 травня 2025 року. (а.с.130-131)

В судове засідання 14 травня 2025 року з`явились представник позивачки та відповідачка ОСОБА_2 , інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному засіданні було проведено розгляд справи по суті, з`ясовано думку щодо позовної заяви, досліджено письмові докази, заслухано промови у судових дебатах та ухвалено перейти до стадії ухвалення рішення, яке буде проголошено 23 травня 2025 року. (а.с.136-138)

Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, також просила не стягувати з відповідачів судові витрати по справі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява від неї про розгляд справи за її відсутності.

Треті особи без самостійних вимог в судові засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх адресу судових повісток.

Заслухавши думку представника позивачки та відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер у віці 66 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено 14 вересня 2022 року актовий запис під № 1782 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.14)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/ 8 частку квартири АДРЕСА_1 .

У цілому квартира АДРЕСА_1 належить:

- відповідачці ОСОБА_2 (матері позивачки) в розмірі 5/8 частки, з яких: 1/4 (2/8 частки) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1998 р., яке видано виконкомом міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 5/207-98 (а.с.22); 1/8 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано 16.11.2017 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27), 1/4 (2/8) частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано 05.11.2019 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.31);

- ОСОБА_7 (сестрі позивачки) в розмірі 1/4 (2/8) частки на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1998 р., яке видано виконкомом міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №5/207-98 (а.с.22);

- ОСОБА_4 (дядьку позивачки та брату відповідачки ОСОБА_2 ) в розмірі 1/8 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано 16.11.2017 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23)

Спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 не має.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем другої черги за законом є його рідна сестра по материнській лінії, мати позивачки відповідачка ОСОБА_2 .

Позивачка є племінницею померлого ОСОБА_4 та за законом є спадкоємицею п`ятої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

11 вересня 2024 року відповідачка ОСОБА_2 звернулась з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після її рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.79)

На підставі вказаної заяви була заведена спадкова справа № 63/2024, яка зареєстрована в спадковому реєстрі за № 72963379. (а.с.87)

При розгляді вказаної заяви нотаріусом було встановлено, що за відомостями Спадкового реєстру померлим ОСОБА_4 16 листопада 2017 року був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. за р.№ 1625. (а.с.88)

Згідно вказаного заповіту, ОСОБА_4 на випадок його смерті зробив розпорядження: «все майно та майнові права, які належать мені та будуть належати на час смерті, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ». (а.с.105)

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. від 27.09.2024 р., ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини у строк, встановлений ст.1270 ЦК України. (а.с.13)

24 вересня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/8 частку в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після її дядька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.101)

Згідно постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. від 18.10.2024 р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини у строк, встановлений ст.1270 ЦК України. (а.с.12)

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду України, які викладені в його постанові: від 26.06.2024 р. у справі № 686/5757/23 (провадження № 14 - 50цс24), та винесених у подальшому, на підставі зроблених правових позицій Верховним Судом інших постанов, у тому числі: від 20.11.2024 р. у справі № 330/761/21, від 25.07.2024 р. у справі № 748/2841/23 (провадження № 61-5203св24), від 04.09.2024 р. у справі № 387/1356/23/17 (провадження № 61-8116св24), та багатьох інших справах вбачається:

Велика Палата ВС констатувала, що відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема:

1) тривалу хворобу спадкоємців;

2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

Практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Велика Палата Верховного Суду також наголосила про підстави що до співвідношення принципу свободи заповіту з правом особи, яка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, на визначення їй додаткового строку, а саме:

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.

Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.

Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові наголосила і про підстави поєднання права спадкоємця на спадкування за заповітом та за законом. Дотримання принципу співмірності.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала. Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття І відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.

Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин справи, що переглядається, висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Як зазначила позивачка вона пропустила строк для подачі заяви з поважних причин, так як спадкоємців за законом першої черги не має, вона є спадкоємицею за законом п`ятої черги, а до неї спадкоємицею другої черги є відповідачка ОСОБА_2 , та позивачка була впевнена, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4 , та їй не було відомо про наявність заповіту померлого ОСОБА_4 , який останній залишив на її ім`я. Про наявність заповіту їй стало відомо лише 11 вересня 2024 року.

Щодо доводів представника відповідача Дніпровської міської ради про те, що Дніпровська міська рада є належним відповідачем у справі, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має спадкоємців, які б у встановлений законом шестимісячний строк прийняли спадщину, тому Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради є належним відповідачем по справі.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому доходить висновку, що зазначені обставини перешкоджали позивачці у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи, що судом визнано поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а саме визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати позивачки, які складаються зі сплаченого нею судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп., на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. Однак, враховуючи волевиявлення позивачки, судовий збір з відповідачів на її користь не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення підписано 02.06.2025 р.

Суддя С.В. Єдаменко