ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 619/4451/23
Номер провадження 22-ц/818/865/25
У Х В А Л А

29 травня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2024 року в складі судді Болибок Є. А. по справі № 619/4451/23 за поданням державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року державний виконавець Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мєрємєря Вікторія Павлівна звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2024 року у задоволенні подання відмовлено.

На вказане судове рішення 08 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зокрема, вказав, що скарга подається в Харківській апеляційний суд, який приймає рішення в порушення прав та інтересів його та його сина у цивільних справах № 619/3051/17 та № 619/4720/18 у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, де сторонами є аналогічні сторони як і у справі, що розглядається, не захищає та не відновлює порушені права дитини у виконавчому провадженні, не здійснює контроль за виконанням судового рішення, тому він мусить виразити недовіру наступним суддям: Бурлака І.В., Маміна О. В., Яцина В.Б., Мальований Ю.М., Пилипчук Н. П., Тичкова О. Ю., яким неодноразово впродовж розгляду скарг скаржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 заявлялися обґрунтовані відводи та прохати заявити самовідвід від розгляду поточної скарги скаржника відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів та статті 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», керуючись статтею 57 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 29 травня 2025 року о 14:30.

29 травня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П. Заява мотивована тим, що апеляційну скаргу призначено до розгляду з порушенням тридцятиденного строку, передбаченого вимогами статті 371 ЦПК України. Вказані судді неодноразово розглядали його скарги та приймали рішення, пов`язані з контролем за виконанням судових рішень, з грубим порушенням принципу верховенства права, всупереч процесуальних та матеріальних норм права. Для захисту своїх порушених прав він неодноразово подавав заяви про відвід зазначених суддів від розгляду скарг, але жодного разу заяви про відвід не було задоволено. Це свідчить про заангажованість суддів, які фактично позбавляють його доступу до правосуддя.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід, а також заявив відвід судді Яцині В.Б. з тих же підстав.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява про відвід надійшла у день судового засідання, вона підлягає вирішенню судом, що розглядає справу.

Обговоривши доводи заяви ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову у задоволенні такої заяви з огляду на наступне.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктив- ним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, передбачено, що суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

Згідно із пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлено статтею 36 ЦПК України, згідно змісту якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наведені заявником доводи для відводу суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П., Яцини В.Б. не є належними підставами для задоволення заявленого відводу, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями суддів за результатами розгляду інших справ за його участі не може бути підставою для відводу й не свідчить про їх упередженість чи необ`єктивність у розгляді даної справи.

Крім того, ОСОБА_1 не надано та дані ЄДСР не містять відомостей про те, що постанови Харківського апеляційного суду у складі суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П., Яцини В.Б. за результатами розгляду його скарг скасовані у касаційному порядку.

Отже, підстави для заявлення суддями самовідводу, про що ОСОБА_1 просив в апеляційній скарзі, з урахуванням вимог частини 5 статті 37 ЦПК України відсутні.

Щодо строків розгляду апеляційної скарги, то справа призначена до розгляду на 29 травня 2025 року з урахуванням надмірного поточного навантаження на колегію суддів через недостатню кількість суддів цивільної палати Харківського апеляційного суду, які здійснюють судочинство, що виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені ЦПК України, з незалежних від суду причин. Вказані обставини також не є підставою для задоволення відводу.

Даних, які б прямо чи опосередковано свідчили про заінтересованість суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П., Яцини В.Б. в результаті розгляду справи № 619/4451/23, а також інших доказів, які б могли свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, матеріали справи не містять.

Оскільки судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджено наявності обставин, які б дійсно викликали у стороннього спостерігача розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П., Яцини В.Б. підстави для задоволення заяви про відвід колегії суддів відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на недовіру шести суддям: Бурлака І.В., Маміна О. В., Яцина В.Б., Мальований Ю.М., Пилипчук Н. П., Тичкова О. Ю. Проте підстав для розгляду питання щодо відвід чи самовідвід інших суддів, які не входять до складу колегії суддів для розгляду цієї справи, а також судді Бурлака І.В., яка з 05 вересня 2024 року є суддею у відставці, немає.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П., Яцині В.Б. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 червня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина