Справа № 456/4667/24
Провадження № 2/456/254/2025
РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 123396,65 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 11.02.2020 на підставі кредитного договору № 901 видано кредит в сумі 65000 грн. Однак відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 року складає 123396.64 грн. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Покликаючись на те, що 24 лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/20, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введен воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. 29 грудня 2022 року кредитор AT «Перший Український Міжнародний Банк» повідом відповідача, що кредитний договір 901 закрито. Про це стверджує електронний доказ - електронне повідомлення, яке надіслав кредитор на його мобільний телефон НОМЕР_1 , в якому дослівно зазначено таке: «Vash kredytnyi dogovir 901 zakryto. Dyakuemo! Novi propozycii dlya Vas na www.pumb.ua. Ваш кредитний договір 901 закрито. Дякуємо! Нові пропозиції для Вас на www.pumb.ua). Тому вважає позов AT «Перший Український Міжнародний Банк» до відповідача про стягненення заборгованості по кредитному договору №901 від 11.02.2020 у сумі 123396,64 грн. безпідставним.

Представник позивача Кущ Я.В. подав до суду відповідь на відзив, в обґрунтування якого покликається на те, що 11.02.2020 відповідач звернувся до банку з метою отримання кредиту. Підтвердженням надання відповідачу кредиту є: заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 901 від 11.02.2020, яка була підписана відповідачем. Платіжна інструкція № TR.40905304.61669.8810 від 11.02.2020 з призначенням платежу «Надання кредитних коштів по договору № 901 від 11.02.2020, ОСОБА_1 ». Згідно заяви і платіжної інструкції відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 65 000 грн. Банк належним чином виконав свої зобов`язання надав відповідачу грошові кошти у повному обсязі. Відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав заяву та фактично отримав кредитні кошти у розмірі 65 000,00 грн. на споживчі цілі. 28.12.2022 кредитна заборгованість відповідача була переведена (списана) з одних рахунків на іншу систему рахунків - НОМЕР_2 , але зазначена обставина не вказує на припинення кредитних договорів між банком і відповідачем. Зазначені дії були проведені на виконання вимог НБУ, передбачених «Положенням про визначення критеріїв для списання знецінених фінансових активів банків України за рахунок оціночних резервів під очікувані кредитні збитки», затв. постановою Правління НБУ від 13.04.2020 №49. Списання заборгованості не є тотожним поняттю «виконання позичальником кредитного зобов`язання». Пунктом 9 Положення передбачено наступне: банк безпосередньо зменшує валову балансову вартість фінансового активу за рахунок резерву, якщо немає обґрунтованих очікувань щодо відновлення фінансового активу в цілому або його частини згідно з вимогами пунктів 6, 7 цього Положення. Списання є подією припинення визнання фінансового активу в бухгалтерському обліку. Банк припиняє визнання знеціненого фінансового активу в балансі, якщо списання здійснено за рахунок оціночного резерву. Списання відповідно до вимог цього Положення не є прощенням (анулюванням) боргу. Банк відповідно до внутрішніх процедур може продовжувати заходи щодо врегулювання заборгованості з метою відшкодування списаної за рахунок резерву заборгованості за фінансовим активом. Документальним підтвердженням продовження обліку заборгованості є виписка, яка додавалася до позовної заяви. Смс-повідомлення стосувалося закриття кредиту на балансовому рахунку і переведення його на іншу систему рахунків відповідно до вищевказаної постанови НБУ. Якщо відповідач вважає, що його кредит підлягає закриттю, то відповідач повинен документально довести факт повного погашення заборгованості. Посилання на смс- повідомлення Банку є спробою відповідача уникнути виконання договірних зобов`язань, в які відповідач вступив добровільно. Відповідач не був позбавлений можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових кошів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії відповідач Банку не повідомляв, що свідчить про його згоду з умовами договору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, покликаючись на те, що на його мобільний телефон прийшло повідомлення від банку про закриття кредитного договору. Доказів сплати банку отриманих коштів згідно договору кредиту в розмірі 65000 грн. він не має. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 11.02.2020 укладено кредитний договір №901 на підставі якого позивачу видано кредит в сумі 65000 грн.

11.02.2020 відповідач ОСОБА_1 поряд із заявою, підписав паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

Паспорт споживчого кредиту був підписаний до моменту підписання відповідачем ОСОБА_1 заяви. Мета підписання паспорту - ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування.

Паспорт споживчого кредиту був наданий відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Розділом 3 Паспорту споживчого кредиту «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживча» визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.

Відповідно до Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» передбачено процентну ставку; тип процентної ставки; розмір комісії. Також зазначені відомості про: загальні витрати за кредитом; орієнтована загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка.

28.12.2022 кредитна заборгованість відповідача була переведена (списана) з одних рахунків на іншу систему рахунків - 7108, але зазначена обставина не вказує на припинення кредитних договорів між банком і відповідачем.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 року складає 123396,64 грн., з яких: 36570,86 грн. сума заборгованості за кредитом; 10,72 грн. сума заборгованості за процентами; 86815,06 грн. сума заборгованості за комісією.

Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 (пункт 8.35).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються з межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».

Велика Палата Верховного Суду дійшла до вказаного висновку з тих мотивів, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України.

Підписуючи договір, позичальник погоджувалася на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку.

Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_1 погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у нього виникла заборгованість перед позивачем, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 123396,64 грн.

Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 123396,64 грн. заборгованості за кредитним договором та 2422,4 грн. сплаченого судового збору, а всього разом 125819,04 грн. (сто двадцять п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 04 копійки).

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 05.06.2025 року.

Головуючий суддя С. С. Сас