справа № 372/5582/23
головуючий у суді І інстанції Іванюта Т.Є.
провадження № 22-ц/824/3037/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - адвоката Синельнікова Микити Олексійовича на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до ПАТ «Страхова група «ТАС», у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 144-145), просив суд:

стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування: моральної шкоди у розмірі 78 000 грн, витрат на лікування у розмірі 16 132 грн 10 коп., витрат на поховання у розмірі 10 110 грн, а всього разом - 104 242 грн 10 коп.;

стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 83 577 грн 30 коп., три відсотки річних у розмірі 5 688 грн 26 коп., інфляційні втрати у розмірі 20 187 грн 70 коп., а всього разом - 109 453 грн 26 коп.;

стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 18 січня 2022 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Комунарська у селі Переселення Обухівського району Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 28 січня 2022 року від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні.

За фактом указаної дорожньо-транспортної пригоди 19 січня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою за полісом № НОМЕР_2 в АТ «СГ «ТАС» (приватне).

14 лютого 2022 року на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне) була надіслана заява про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого ОСОБА_4 та сина загиблого ОСОБА_1 та долучено всі необхідні документи, передбачені статтею 35 Закону, у межах визначеного ліміту страхового відшкодування у розмірі 102 242 грн 10 коп., з яких:

39 000 грн - моральна шкода для ОСОБА_4 ;

39 000 грн - моральна шкода для ОСОБА_1 ;

8 110 грн - витрати на поховання для ОСОБА_1 ;

16 132 грн - витрати на лікування для ОСОБА_1 .

Листом від 22 лютого 2022 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомило про прийняте рішення у страховій справі, відповідно до якого розгляд страхової справи призупинено до отримання страховиком відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінального провадження за фактом вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди.

14 червня 2022 року на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне) було надіслано заяву про долучення документів, а саме: доказів перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні з 18 січня 2022 року по 28 січня 2022 року у КНП «Білоцерківська міська лікарня № 2».

05 вересня 2022 року на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне) надіслано заяву про долучення документів і уточнення виплати страхового відшкодування та долучено всі необхідні документи, які підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 витрат на поховання та витрат на лікування.

Загальна сума страхового відшкодування дорівнювала 104 242 грн 10 грн, з яких:

39 000 грн - моральна шкода для ОСОБА_4 ;

39 000 грн - моральна шкода для ОСОБА_1 ;

10 110 грн - витрати на поховання для ОСОБА_1 ;

16 132 грн - витрати на лікування для ОСОБА_1

28 вересня 2023 року на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне) надіслано заяву про долучення документів, серед яких була копія обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000075 відносно ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 .

Отже, після смерті ОСОБА_4 загальна сума страхового відшкодування дорівнювала 104 242 грн 10 коп., з яких:

78 000 грн - моральна шкода для ОСОБА_1 ;

10 110 грн - витрати на поховання для ОСОБА_1 ;

16 132 грн - витрати на лікування для ОСОБА_1 .

З рішенням АТ «СГ «ТАС» (приватне) про зупинення строків розгляду страхової справи і відтермінування прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивач не погоджується, вважає його безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження третя особа - пішохід ОСОБА_3 , а тому цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в силу вимог статей 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від підтвердженої вини водія джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, рішення АТ «СГ «ТАС» (приватне) про зупинення строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність вироку/постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілого на отримання страхового відшкодування.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 104 242 грн 10 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 83 577 грн 30 коп., 3% річних у розмірі 5 688 грн 26 коп., інфляційні втрати у розмірі 20 187 грн 70 коп., а всього 109 453 грн 26 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що перелік статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить обов`язку заявника надання вироку чи постанови про закриття кримінального провадження, а вимога надання такого документу з боку АТ «СГ «ТАС» (приватне) була спрямованою на безпідставне затягування строків виплати страхового відшкодування потерпілим.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» - адвокат Синельніков М.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що законом не передбачено право членів сім`ї на отримання страхового відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого. Тому страховик за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не відшкодовує членам сім`ї шкоду завдану здоров`ю потерпілого, якщо він помер.

Вказує, що суд першої інстанції, мотивуючи стягнення страхового відшкодування витрат лікування померлого на користь його сина, не надав належної оцінки доказам та нормам закону, якими обґрунтовувалися заперечення відповідача та дійшов висновку про задоволення позовних вимог з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, стягуючи страхове відшкодування у сумі 104 242 грн 10 коп., з яких 10 110 грн - витрати на поховання для ОСОБА_1 порушив норми матеріального права.

Товарні чеки від 30 січня 2022 року, 31 січня 2022 року нібито від ФОП ОСОБА_5 не можуть вважатися розрахунковими документами, оскільки не містять обов`язкові реквізити: індивідуальний податковий номер; інформації про адресу господарської одиниці, а тому не підтверджують факт понесення витрат та не можуть підтверджувати оплату/придбання ритуальних послуг. Крім того вказаний ФОП згідно з ЄДРПОУ припинений.

Фіскальні чеки від 04 лютого 2022 року від ФОП ОСОБА_6 щодо придбання одежі для померлого - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки товари придбано після поховання.

За наведених обставин, судом першої інстанції безпідставно, незаконно та необґрунтовано включено до стягнутої суми страхового відшкодування 10 110 грн витрат на поховання для ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції стягуючи страхове відшкодування, пеню, 3% річних, інфляційні втрати не встановив на підставі належних і допустимих доказів причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та смертю ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою причиною смерті ОСОБА_3 є перелом кісток.

Отже указана довідка, свідоцтво про смерть, копії витягу з ЄРДР не встановлюють, що причиною смерті ОСОБА_3 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 є дії водія автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , вчинені 28 січня 2022 року.

Зазначає, що у межах кримінального провадження призначені судово-медичні, транспортно-трасологічні та автотехнічні експертизи, експертиза для встановлення причини та обставин смерті ОСОБА_3 , оскільки встановлення причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та смертю ОСОБА_3 потрібні спеціальні знання.

Матеріали цивільної справи не містять доказів притягнення водія до кримінальної чи до адміністративної відповідальності.

Позивач вибірково надав лише копії деяких доказів з кримінального провадження, а саме витяг з ЄРДР, обвинувальний акт.

У матеріалах справи відсутній належний і допустимим доказ, яким встановлено, що смерть ОСОБА_3 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 є прямим наслідком ДТП, яка сталась 18 січня 2022 року за участю ОСОБА_2 , тому відсутні підстави для задоволення позову.

Скаржник вказує, що оскільки відсутні підстави стягнення з відповідача страхового відшкодування на користь позивача згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то відсутні підстави стягнення цієї суми з урахуванням пеню 3 % річних, інфляційних втрат.

Позивач звернувся до суду посилаючись на ч. 3 ст. 28 ЦПК України: «Позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди».

Разом з тим, доказів скоєння злочину матеріали справи не містять.

Місцезнаходження АТ «СГ «ТАС» (приватне) є 03117, м. Київ, проспект Берестейський, 65, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідачем разом із відзивом було подане клопотання про передання справи до Святошинського районного суду міста Києва, яке безпідставно та незаконно відхилене судом першої інстанції.

Позивач, повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» - адвокат Синельніков М.О. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат Гудз Р.А. у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якій вона просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

З матеріалів вбачається, що 18 січня 2022 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Комунарська у селі Переселення Обухівського району Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 28 січня 2022 року від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні.

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 19 січня 2022 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України (а.с. 34).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою у АТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується полісом № АР9208317 (а.с. 35).

Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 19).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 48).

14 лютого 2022 року позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого ОСОБА_4 та сина загиблого ОСОБА_1 та долучено всі необхідні документи, передбачені статтею 35 Закону, у межах визначеного ліміту страхового відшкодування у розмірі 102 242 грн 10 коп., з яких:

39 000 грн - моральна шкода для ОСОБА_4 ;

39 000 грн - моральна шкода для ОСОБА_1 ;

8 110 грн - витрати на поховання для ОСОБА_1 ;

16 132 грн - витрати на лікування для ОСОБА_1 .

Листом від 22 лютого 2022 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомило ОСОБА_1 про те, що розгляд страхової справи призупинено до отримання страховиком відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінального провадження за фактом вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 38).

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема статтею 3 Закону України № 1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону України № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону України № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 23 Закону України № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

ОСОБА_1 у своєму позові просить суд стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» на його користь страхове відшкодування у розмірі 104 242 грн 10 коп., з якого:

моральна шкода у розмірі 78 000 грн,

витрати на лікування ОСОБА_3 у розмірі 16 132 грн 10 коп.,

витрат на поховання ОСОБА_3 у розмірі 10 110 грн.

Згідно зі статтею 27 Закону України № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» місячний розмір мінімальної заробітної плати станом на день настання страхового випадку становив 6 500 грн.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 78 000 грн (12*6 500 грн = 78 000 грн).

Щодо вимог про стягнення витрат на лікування ОСОБА_3 у розмірі 16 132 грн 10 коп., апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України № 1961-IV потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 23 Закону України № 1961-IV визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно статті 24 Закону України № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Системний аналіз змісту статті 24 Закону України № 1961-IV дає підстави для висновку про те, що витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону якими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Апеляційний суд враховує, що потерпілий від ДТП ОСОБА_3 , який помер, перебував у лікарні в хірургічному відділенні з діагнозом: відкритий перелом кісток правої гомілки, крововилив у м`які покриви голови, забій переднього середостіння, тромбоз мезентеріальних судин, малокрів`я внутрішніх органів, синці, садна, рани на тілі (а.с. 41).

Однак право вимоги на відшкодування витрат, які поніс позивач на лікування його померлого батька, який є потерпілим від ДТП, у нього настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи, який є заподіювачем шкоди, а не до його страховика, оскільки відповідно до статті 24 Закону України № 1961-IV такі витрати можуть відшкодовуватися страховиком тільки потерпілому, який поніс такі витрати на своє лікування, суд першої інстанції дійшов посилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на лікування ОСОБА_3 .

Щодо вимог про стягненнявитрат на поховання ОСОБА_3 , апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до частини 27.4 статті 27 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Розпорядження) від 09 квітня 2019 року, станом на дату ДТП діяли такі ліміти страхового відшкодування, а саме: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130 000 гривень на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 260 000 гривень на одного потерпілого.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на поховання ОСОБА_3 у розмірі 10 110 грн, які складаються із

витрат на одяг у розмірі 1 455 грн та 1 085 грн, що підтверджується квитанціями ФОП ОСОБА_5 від 04 лютого 2022 року (а.с. 21);

витрат на труну, хрест, вінки та ін. у розмірі 5 570 грн, що підтверджується товарним чеком ФОП ОСОБА_5 від 30 січня 2022 року (а.с. 25);

витрат на послуги ритуального автомобіля у розмірі 2 000 грн, що підтверджується товарним чеком ФОП ОСОБА_5 від 31 січня 2022 року (а.с. 44).

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що товарні чеки від 30 січня 2022 року, 31 січня 2022 року від ФОП ОСОБА_5 не можуть вважатися розрахунковими документами, оскільки не містять обов`язкові реквізити: індивідуальний податковий номер; інформації про адресу господарської одиниці, а тому не підтверджують факт понесення витрат та не можуть підтверджувати оплату/придбання ритуальних послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій (далі також - РРО) або заповнений вручну.

Разом із тим, якщо форма та зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, визначена законодавством (наказ Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів»), то форма та зміст товарного чека законодавчо не визначена.

Таким чином, оскільки товарні чеки, надані позивачем на підтвердження понесених витрат, містять містить найменування продавця, прізвище, ім`я та по батькові покупця - ОСОБА_1 , перелік товарів, суму та дату, а відповідно до свідоцтва про сплату єдиного податку видом діяльності ФОП ОСОБА_5 є 96.03 організування поховань і надання суміжних послуг, апеляційний суд дійшов висновку, що указані товарні чеки не викликають сумніву та підтверджують витрати позивача на поховання батька.

Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що фіскальні чеки від 04 лютого 2022 року від ФОП ОСОБА_6 щодо придбання одягу для померлого не можуть бути прийняті до уваги, оскільки товари придбано після поховання.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження дати поховання ОСОБА_3 , а також відсутні докази того, що поховання не відбулося, а тому доводи апеляційної скарги про те, що одяг відповідно до указаних фіскальних чеків придбаний вже після поховання є необґрунтованими.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що матеріали цивільної справи не містять доказів притягнення водія до кримінальної чи до адміністративної відповідальності, оскільки відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Указаний висновок відповідає висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №242/1930/21 та позицією Верховного Суду, яку викладено у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі №208/4598/21.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на лікування ОСОБА_3 , сума страхового відшкодування, яка підлягає до стягнення на користь позивача становить 88 110 грн (104242 грн 10 коп. - 16 132 грн 10 коп.), то виходячи із цієї суми підлягає обрахуванню 3 % річних, інфляційні втрати та пеня за прострочення виплати страхового відшкодування.

Заява про виплату страхового відшкодування подана ОСОБА_1 14 лютого 2022 року

Інфляція 15 лютого 2022 року + 90 днів = 15 травня 2022 року по 12 березня 2024 року (а.с. 146 т. 1).

Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = (ІІ1 : 100 ) х (ІІ2 : 100 ) х (ІІ3 : 100 ) х ... (ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

ІІс (102,70: 100) х (103,10: 100) х (100,70 : 100) х (101,10 : 100) х (101,90 : 100) х (102,50 : 100) х (100,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,80 : 100) х (100,70 : 100) х (101,50 : 100) х (100,20 : 100) х (100,50 : 100) х (100,80 : 100) х (99,40 : 100) х (98,60 : 100) х (100,50 : 100) х (100,80 : 100) х (100,50 : 100) х (100,70 : 100) х (100,40 : 100) х (100,30 : 100) = 1,20819534.

Інфляційне збільшення:

88 110 х 1, 110 = 18 344,09 грн.

3% річних з 15 лютого 2022 року + 90 днів =15 травня 2022 року по 12 березня 2024 року (а.с. 146 т.1 ).

3% річних

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

За період прострочення грошового зобов`язання з 15 травня 2022 року до 31 грудня 2023 року - кількість днів у періоді 596 днів.

88 110 х 3 % х 596 : 365 : 100

За період прострочення грошового зобов`язання з 01 січня 2024 року до 12 березня 2024 року - кількість днів у періоді 72 днів.

88 110 x 3 % х 72 : 366 : 100

Всього штрафних санкцій: 4 836 грн 18 коп.

Пеня, визначена статтею 36.5 Закону України № 1961-IV, подвійна облікова з 15 травня 2022 року по 12 березня 2024 року (а.с. 146).

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С х 2УСД х Д : 100,

де С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д - кількість днів прострочення.

Період: 15 травня 2022 року - 12 березня 2024 року.

Кількість днів у періоді

15 травня 2022 року - 02 червня 2022 року (19 днів) : 10 (облікова ставка НБУ)

88 110 (Сума боргу) х (2 х 10 : 365) х 19 днів (прострочення) : 100 = 19 917 грн 31 коп.;

03 червня 2022 року - 27 липня 2023 року (420 днів): 25,00 (облікова ставка НБУ)

88 110 (Сума боргу) х (2 х 25 : 365) х 420 днів (прострочення) : 100 = 50 693 грн 42 коп.

28 липня 2023 року - 14 вересня 2023 року (49 днів): 22,00 (облікова ставка НБУ)

88 110 (Сума боргу) х (2 х 22,00 : 365) х 49 днів (прострочення) :100 = 5 204 грн 52 коп.

15 вересня 2023 року - 26 жовтня 2023 року (42 дні): 20,00 (облікова ставка НБУ)

88 110 (Сума боргу) х (2 х 20,00 : 365) х 42 днів (прострочення): 100 = 4 055 грн 47 коп.

27 жовтня 2023 року - 14 грудня 2023 року (49 днів): 16,00 (облікова ставка НБУ)

88 110 (Сума боргу) х (2 х 16,00 : 365) х 49 днів (прострочення): 100 = 3 785 грн 11 коп.

15 грудня 2023 року - 31 грудня 2023 року (17 днів): 15,00 (облікова ставка НБУ)

88 110 (Сума боргу) х (2 х 15,00 : 365) х 17 днів (прострочення): 100 = 1 231 грн 13 коп.

01 січня 2024 року - 12 березня 2024 року (72 дні) : 15,00 (облікова ставка НБУ)

88 110 (Сума боргу) х (2 х 15,00 : 366 ) х 72 днів (прострочення): 100 = 5 199 грн 93 коп.

Всього: 71 086 грн 90 коп.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - зміні в частині розміру суми страхового відшкодування, 3 % річних, інфляційних втрат та пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Враховуючи положення пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу та покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 на 85,3 %, з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 6 827 грн 55 коп. (8 000 * 85,3 / 100).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - адвоката Синельнікова Микити Олексійовича задовольнити частково.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року змінити в частині основної суми страхового відшкодування, зменшивши

страхове відшкодування з 104242 грн 10 коп. до 88 110 грн,

3% річних з 5 688 грн 26 коп. до 4 836 грн 18 коп.,

інфляційні втрати з 20 187 грн 70 коп. до 18 344 грн 09 коп.,

пеню з 83 577 грн 30 коп. до 71 086 грн 90 коп.

В іншій частині страхового відшкодування, 3% річних, інфляційних втрат, пені - відмовити.

В частині витрат на лікування рішення скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (м. Київ, проспект Перемоги, 65, ) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 827 грн 55 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02 червня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська