28.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/6609/24
Провадження № 2/205/491/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Мадьонової Я.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_15., яка приймає участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги, з урахуванням зміненої позовної заяви тим, що 10 вересня 1996 року між ОСОБА_4 та нею було зареєстровано шлюб, який в подальшому було розірвано на підставі рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року. Після розірвання шлюбу вони продовжили проживати разом у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вона зареєстрована з 27 травня 2003 року і до теперішнього часу. Вказана квартира належала родині чоловіку: ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_5 і бабусі ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 квітня 1998 року. На теперішній час всі власники померли, а з усієї рідні чоловіка залишилась тільки рідна сестра - ОСОБА_7 . Зазначає, що вона готувала їжу на двох, прибирала квартиру, прала білизну собі і чоловіку, витрачала власні кошти на оплату комунальних послуг, спілкувалась з його сестрою і матір`ю. Вони допомагали один одному під час хвороб, а чоловік її доглядав після складної операції. Зазначає, що спільних дітей вони не мали. Від початку військової російської агресії в 2014 році ОСОБА_4 активно займався волонтерською роботою, а після повномасштабного вторгнення РФ на територію України в лютому 2022 року він пішов добровольцем на фронт, однак помер природною смертю під час ворожих обстрілів у місті Куп`янськ Харківської області. Посилається на те, що на день смерті ОСОБА_4 склад зареєстрованих осіб у вищевказаній квартирі становить лише вона, а у неї немає іншого місця для проживання та вона не перебуває в будь-яких відносинах чи шлюбі з іншим чоловіком, тобто, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є її єдиним житлом і вона продовжує в ній жити і далі згідно з приписів цивільного законодавства, як колишня законна дружина та після розірвання шлюбу - як жінка, яка проживала однією сім`єю з чоловіком без шлюбу до часу відкриття спадщини. Зазначає, що ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з нею не перебував в іншому зареєстрованому шлюбі. На підставі викладеного вона звернулась до суду з цим позовом, в якому просила встановити факт її проживання та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки за адресою: АДРЕСА_1 , які не перебували у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, з ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті ОСОБА_4 , який помер на фронті природною смертю в званні солдата ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

04 липня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів у П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_15. у системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву в якій просила суд відмовити в задоволенні позовної заяви, в обґрунтування зазначивши, що в цій справі військовослужбовець загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , а станом на цю дату, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» діяв в редакції, яка не передбачала категорію осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, як особу, яка проживала однією сім`єю з загиблим/загиблою, як чоловік і жінка, без шлюбу. Посилається на те, що оскільки заявник хоче встановити факт спільного проживання як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, їй необхідно надати підтверджуючі докази, та відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року у справі №205/2176/16-ц про розірвання шлюбу позивачем був ОСОБА_4 , який повідомив суд, що з 2009 року шлюбні стосунки із ОСОБА_1 не підтримують, спільно не проживають.

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на відзив в якому зазначила, що ОСОБА_4 залишався жити у своїй квартирі, речей нікуди не перевозив, їжу позивач завжди готувала на двох, прибирала квартиру, прала білизну собі та йому, а також сплачувала комунальні послуги за домовленістю з чоловіком. Стосовно сповіщення на ім`я матері про смерть військовослужбовця зазначає, що у ОСОБА_4 був дуже тісний емоційний зв`язок з його матір`ю ОСОБА_5 , яка після смерті сина померла менше ніж через рік (ІНФОРМАЦІЯ_8 року), і мати для ОСОБА_4 була найважливішою жінкою в його житті, тому перебуваючи на військовій службі він надав у контактний телефон своєї матері, яка 24 години на добу була вдома і чекала дзвінка від сина. Також за характером своєї роботи позивач буває у відрядженнях у віддалених населених пунктах Дніпропетровської області, що іноді спричиняє незручності у спілкуванні протягом дня, оскільки мобільні послуги часто бувають поза зоною досяжності.

У судовому засіданні 10 грудня 2024 року судом було постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою задоволено клопотання сторони позивача про виклик і допит свідків, а також закрито підготовче судове засідання з призначенням розгляду справи по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в уточненій позовній заяві, відповіді на відзив та залучених до матеріалів справи доказів.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 надала письмові пояснення в яких підтвердила факт спільного проживання позивача та ОСОБА_4 після розвівання шлюбу як жінки і чоловіка, визнавши у повному обсязі позов ОСОБА_1 .

Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача Міністерства оброни України, вивчивши письмові матеріали справи а також вислухавши покази свідків, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 10 вересня 1996 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 одружились, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, про що зроблено запис №653, а після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а. с. 11).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року у справі №205/2176/16-ц, яке набрало законної сили 30 березня 2017 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , де після розірвання шлюбу ОСОБА_1 було залишено прізвище « ОСОБА_1 » (а. с. 15).

Як вбачається судом з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , також мається відмітка про реєстрацію шлюбу 10 вересня 1996 року з ОСОБА_4 (а. с. 6-7).

Разом з тим, матеріалами справи також підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 , виданим Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №614 (а. с. 19).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи сповіщення про смерть від 28 квітня 2023 року, яке було направлено ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Куп`янську Харківської області (а. с. 60).

Відповідно до змісту витягу з протоколу засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва у колишнього військовослужбовця (протокол №1578 від 31 серпня 2023 року), захворювання солдата ОСОБА_4 «гостре порушення кровообігу. Атеросклеротична хвороба серця» послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - захворювання і причина смерті пов`язані з проходженням військової служби (а. с. 61).

Матеріали справи також містять заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 його матір`ю - ОСОБА_5 та сестрою - ОСОБА_3 від 26 квітня 2023 року, які було подано в П`яту дніпровську державну нотаріальну контору (а. с. 64-65).

Позивач звернулась до суду з метою встановлення факту її проживання однією сім`єю жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 по день його смерті, у зв`язку з чим надала суду докази на підтвердження зазначених обставин.

Згідно з відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №14/5-5864 від 18 травня 2023 року, відповідно до наявних даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 08 квітня 1994 року, з реєстраційного обліку не знятий, а склад зареєстрованих осіб станом на 05 квітня 2023 року становить одна особа: ОСОБА_1 , яка зареєстрована з 27 травня 2003 року по теперішній час (а.с.62).

Також матеріалами справи підтверджено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 квітня 1998 року, виданого ВАТ «Завод металоконструкцій ім. Бабушкіна» на підставі розпорядження №П-217 від 23 квітня 1998 року (а. с. 17).

В матеріалах справи також наявні: довідка ОСББ «Парусний 6» №070424 від 17 квітня 2024 року про те, що на момент смерті ОСОБА_4 , зі слів сусідів з червня 1994 року, постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та вела спільне господарство до 05 квітня 2023 року; акт про фактичне проживання особи від 19 квітня 2024 року, який видано ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що вона фактично проживає за вказаною адресою, який підписано сусідами: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і головою правління ОСББ «Парусний 6» ОСОБА_13 (а. с. 21-22).

Як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №259 (а. с. 20).

Також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 підтвердили постійне сумісне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 протягом тривалого часу до смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , і ведення ними спільного господарства, сплату комунальних послуг. Також зазначили, що навіть не здогадувались, що вони офіційно розірвали шлюб, оскільки продовжували жити разом як чоловік і жінка.

З відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що за параметрами запиту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено актового запису про шлюб з 08 серпня 2016 року по теперішній час за даним Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території України (а. с. 16).

В матеріалах справи наявні також виписки з рахунків, зі змісту яких, зокрема вбачається оплата внесків за утримання будинку за період з грудня 2019 року по січень 2024 року, а також сплата комунальних послуг з січня 2021 року по листопад 2022 року, та придбання техніки: водонагрівач (04 січня 2021 року), телевізор (05 квітня 2020 року), тюнер (29 квітня 2020 року) (а. с. 103-117, 122-123).

Також позивачем в якості додаткових доказів спільного проживання до матеріалів справи долучено фотографії, з яких вбачається проведення спільного часу ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 (а.с.120,121).

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, суди розглядають справи про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Приписами ст. ст. 16, 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Право на отримання такої допомоги мають члени сім"ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень абз. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №5-рп/99 від 03 червня 1999 року в справі про офіційне тлумачення терміна «член сім"ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім"ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності ст. 89 ЦПК України.

Також факт спільного проживання без реєстрації шлюби ОСОБА_1 і ОСОБА_4 підтверджено у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою ОСОБА_4 , та визнала позовні вимоги у повному обсязі, підтвердивши факт їх спільного проживання як чоловіка і жінки. Крім цього, згідно з виписок з рахунків та фотографій ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , підтверджується, що їх дії були пов`язані спільним побутом, вони проводили час разом. Також відповідно до довідки ОСББ «Парусний 6» № 070424 від 17 квітня 2024 року та акту про фактичне проживання від 19 квітня 2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, судом було досліджено фотографії, на яких зафіксовано події під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , та зроблено висновок, що вони проводили разом відпочинок та свята.

Згідно з наявними в матеріалах справи банківськими виписками, рахунками комунальних послуг та квитанціями на придбане майно, судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_4 дійсно проживали разом як чоловік та жінка, тобто жили як подружжя без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, купували предмети домашнього вжитку для поліпшення житлових умов у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вони спільно проживали у двох.

Отже, позивачем було надано достатньо доказів спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю. Взаємність прав і обов`язків передбачає як у жінки так і у чоловіка особистих немайнових та майнових прав, які можуть випливати, зокрема, з нормативно-правових актів, договорів укладеним між ними, звичаїв.

Суд вирішує питання у сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що наданих доказів у справі достатньо для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Окрім цього, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Надані стороною позивача докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт.

Розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги вимоги чинного законодавства України, зважаючи на обставини, встановлені під час розгляду справи та доведеність позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначила, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідачів, тому судовий збір з відповідачів не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-79, 81, 89, 109, 141, 259, 263-265, 268, 273, 282, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 06 червня 2025 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9, код ЄДРПОУ: НОМЕР_7, місцезнаходження: АДРЕСА_4.

Суддя: Т.П. Терещенко