КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 295/705/24 Головуючий у 1 інстанції: Мазур Ю.Ю.
Провадження № 22-ц/824/4160/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфова Є.П., Писана Т.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст обставин справи

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Просив стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 33 139,47 грн та судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 листопада 2023 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості, не дотримався дистанції та здійснив наїзд на автомобіль Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу, який зупинився попереду.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного вище правопорушення.

На момент скоєння ДТП відповідальність власника транспортного засобу Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО».

З метою встановлення дійсного розміру матеріального збитку, завданого транспортному засобу в результаті ДТП, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся Моторс Груп» (далі - ТОВ «Полісся Моторс Груп»).

Відповідно до ремонтної калькуляції від 21 листопада 2023 року № PMG484, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 48 255,29 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідач виплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 13 115,82 грн, а ОСОБА_2 , якого визнано винним у ДТП, сплатив позивачу франшизу у розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33 139,47 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 28 вересня 2024 року ПрАТ «СТ «ВУСО» подало апеляційну скаргу та просило рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Мотивувало вимоги тим, що позивач не надав акт про виконання робіт з ремонту транспортного засобу, квитанцію про перерахування коштів ТОВ «Полісся Моторс Груп».

Суд першої інстанції не взяв до уваги звіт, про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 32666, наданий відповідачем, який є головним доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault Megane у результаті його пошкодження при ДТП.

Відшкодування втрати товарної вартості автомобіля покладається саме на заподіювача матеріальної шкоди, а не на страховика.

Зазначив, що якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

ПрАТ «СК «ВУСО» як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує у зв`язку з пошкодження транспортного засобу лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, вартість матеріального збитку автомобіля Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_3 , розрахована на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та відповідно до спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 20 782,19 грн з урахуванням ПДВ, та 18 001,83 грн без урахування ПДВ.

Розмір страхового відшкодування належного до сплати відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» має визначатись на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та на підставі статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ПрАТ «СК «ВУСО» було вирахувано податок на додану вартість при виплаті страхового відшкодування на рахунок позивача, оскільки виплата страхового відшкодування на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахування зносу було здійснено безпосередньо на рахунок потерпілої особи позивача, позивачем не було надано до ПрАТ «СК «ВУСО» документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У рішенні суду першої інстанції не зазначено неможливість використання звіту для визначення розміру страхового відшкодування, наданого відповідачем.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачений ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 20 листопада 2023 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався дистанції та здійснив наїзд на автомобіль Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 , належний позивачу, який зупинився попереду.

У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», поліс № 213120597.

Позивач звернувся до ТОВ «Полісся Моторс Груп» з метою встановлення дійсного розміру матеріального збитку, завданого транспортному засобу в результаті ДТП.

Відповідно до ремонтної калькуляції від 21 листопада 2023 року № PMG848, рахунку на оплату від 21 листопада 2023 року № 2552743 та акта надання послуг від 21 листопада 2023 року ПМГ 2556907 ТОВ «Полісся Моторс Груп», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 48 255,29 грн з урахуванням ПДВ, та 40 212,74 грн без урахування 20 % ПДВ.

20 листопада 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявами в електронному вигляді про здійснення відшкодування, про отримання документів з врегулювання події, що має ознаки страхового випадку, про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП за участю забезпеченого полісу ПрАТ «СК «ВУСО» транспортного засобу.

07 грудня 2023 року відповідач перерахував на банківський рахунок позивача страхове відшкодування в сумі 13 115,82 грн, з яким позивач не погоджується.

24 листопада 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг» проведений акт технічного огляду транспортного засобу Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 та складений звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 32666.

Звітом про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 32666 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 36 255,58 грн, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу складників складає 20 782,19 грн. Значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу складає 0,5473.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована, тому саме не страховика ПрАТ «СК «ВУСО», покладається обов`язок з відшкодування позивачу шкоди в межах, визначених умовами договору страхування.

Розмір матеріального збитку визначений у звітах страховика та позивача не перевищує ліміту відповідальності за страховим полісом, при цьому позивач не надав доказів про здійснення реального відновлювального ремонту його автомобіля.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на статтю 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України ).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

З огляду на статтю 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 29 цього Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування втрати товарної вартості автомобіля покладається саме на заподіювана матеріальної шкоди, а не на страховика, адже в силу пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (в редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), з урахуванням якої складались звіти страховика і позивача визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Тобто, Методика передбачає визначення вартості матеріального збитку відповідно до вимог статті 22 та статті 1192 ЦК України.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована, тому саме не страховика ПрАТ «СК «ВУСО», покладається обов`язок з відшкодування позивачу шкоди в межах, визначених умовами договору страхування. Розмір матеріального збитку визначений у звітах страховика та позивача не перевищує ліміту відповідальності за страховим полісом, а позивач не надав доказів про здійснення реального відновлювального ремонту його автомобіля.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги звіт, про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 32666, наданий відповідачем, який є головним доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault Megane у результаті його пошкодження при ДТП, є неприйнятними.

Відповідно до статті 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що відшкодування втрати товарної вартості автомобіля покладається саме на заподіювача матеріальної шкоди, а не на страховика, не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає саме страховик завдавача шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги зводять до незгоди відповідача з покладенням на нього обов`язку з відшкодування позивачу шкоди в межах, визначених умовами договору страхування, ліміту відповідальності за страховим полісом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме не страховика ПрАТ «СК «ВУСО» покладається обов`язок з відшкодування позивачу шкоди в межах, визначених умовами договору страхування, оскільки розмір матеріального збитку визначений у звітах страховика та позивача не перевищує ліміту відповідальності за страховим полісом.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана