Справа № 525/155/25
Номер провадження 2/525/203/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2025 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

представника позивача прокурора Герасименко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Шикунова Сергія Петровича, в інтересах держави в особі ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ МИРГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, -

встановив:

06 лютого 2025 року позивач Заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ МИРГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ звернувся з позовом до Великобагачанського районного суду Полтавської області про відшкодування ОСОБА_1 шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те що, вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.11.2024 року у справі № 525/854/24, який набрав законної сили 27.12.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України. Під час розгляду кримінального провадження судом встановлено, що в період часу з початку травня 2024 року до 10:15 год. 13.05.2024 ОСОБА_1 діючи протиправно, всупереч ст. 13 Конституції України, ст. 4, 12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", п. 1 ч. 1 ст. 67, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України п.п.2,3,8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, не маючи належним чином оформлених матеріалів лісовпорядкування, та акту обстеження насаджень, а також спеціального дозволу на використання лісових ресурсів або лісового квитка, діючи з прямим умислом на незаконну порубку та збут незаконно зрубаних дерев, використовуючи працю осіб, не обізнаних з його злочинними намірами, у лісі, розташованому у 49 кварталі 13 виділ Великобагачанського лісництва Філії "Миргородське лісове господарство" на земельній ділянці з кадастровим номером :00:008:1172, що за межами с. Шепелі Миргородського району Полтавської області, здійснив незаконну порубку до ступеня припинення росту, 23 сиро-ростучих та сухостійних дерев породи груша, клен, акація та дуб. Згідно висновку експерта судової економічної експертизи № СЕ-19/117-23/10335-ЕК від 18.06.2024 розмір матеріальної шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної порубки 23 сиро-ростучих та сухостійних дерев породи груша, клен, акація та дуб, становить 233803,36 грн. В добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодував завдану шкоду. Вказана шкода також не була охоплена позовною заявою ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду кримінального провадження. Враховуючи вищезазначене позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Великобагачанської селищної ради на рахунок спеціального фонду за ККДБ "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності", збитків завданих навколишньому природному середовищу незаконною прорубкою дерев в розмірі 233803,36 грн.

Представник позивача прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Герасименко Ю.Ю. в судовому засіданні просила позов задовольнити на підставі викладених в позовній заяві обставин.

Представник ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у відсутність представника до суду не направляв (а.с. 66).

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутність до суду не направляв, відзив до суду не направляв (а.с. 58, 63).

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Вирішуючи питання правомірності дії прокуратури щодо звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок незаконної порубки дерев в інтересах держави в особі Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верхового Суду, що викладена у постанові від 26.05.2022 року у справі № 912/2385/18, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказаного правового висновку також притримується Верховний Суд у постанові від 16.08.2021 у справі № 910/21377/17.

Встановлено, що Миргородською окружною прокуратурою Полтавської області до Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області направлено лист, в якому вказано про виявлені порушення вимог законодавства щодо відшкодування коштів завданих незаконною порубкою дерев ОСОБА_1 (а.с. 26-29), однак листом Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області № 232/02/41 від 30.01.2025 Великобагачанська селищна рада повідомила, що не заперечує щоб прокурор здійснив представництво інтересів селищної ради шляхом подання позову про стягнення ОСОБА_1 шкоди, завданої кримінальним проступком (а.с. 30).

Зважаючи на викладене, прокуратурою у повній мірі виконано вимоги, передбачені ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, що свідчить про наявність підстав для відповідного представництва.

Відповідно до копії вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2024 року по справі №525/854/24, який набрав законної сили 27.12.2024, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 246 КК України, а саме в тому, що в період часу з початку травня 2024 року до 10:15 год. 13.05.2024 ОСОБА_1 діючи протиправно, всупереч ст. 13 Конституції України, ст. 4, 12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", п. 1 ч. 1 ст. 67, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України п.п.2,3,8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, не маючи належним чином оформлених матеріалів лісовпорядкування, та акту обстеження насаджень, а також спеціального дозволу на використання лісових ресурсів або лісового квитка, діючи з прямим умислом на незаконну порубку та збут незаконно зрубаних дерев, використовуючи працю осіб, не обізнаних з його злочинними намірами, у лісі, розташованому у 49 кварталі 13 виділ Великобагачанського лісництва Філії "Миргородське лісове господарство" на земельній ділянці з кадастровим номером :00:008:1172, що за межами с. Шепелі Миргородського району Полтавської області, здійснив незаконну порубку до ступеня припинення росту, 23 сиро-ростучих та сухостійних дерев породи груша, клен, акація та дуб (а.с. 10-12). Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_1 спричинив державі в особі Філії "Миргородське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" майнової шкоди на загальну суму 233803,36 грн., відповідно до висновку експерта судової економічної експертизи № СЕ-19/117-23/10335-ЕК від 18.06.2024 (а.с. 13-25).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 105, 107 Лісового кодексу України особи, винні у заподіянні збитків лісовому господарству, в т.ч. і незаконною рубкою лісу, несуть відповідальність у розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", заподіяна державі шкода внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Прокурором надано достатні і належні докази факту незаконної порубки дерев у захисному насадженні; докази того, що вказані дії вчинено саме відповідачем, який притягнутий за це до кримінальної відповідальності, а також докази розміру збитків, заподіяних лісовому господарству на загальну суму 233803,36 грн., і вказані кошти підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

За наведених обставин суд прийшов до висновку про підставність та обґрунтованість позову.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, як це вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 2338,03 грн. судового збору на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. 9, 105, 107 Лісового Кодексу України, ст. 4, 6, 8, 10-13, 17-18, 141, 206, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Шикунова Сергія Петровича, службова адреса: вулиця Кашинського, будинок 1, місто Миргород Миргородського району Полтавської області, 37600, в інтересах держави в особі ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ МИРГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Шевченка, 73, селище Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21044600, до ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання особи: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , фактичне місце проживання особи: АДРЕСА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, ідентифікаційний номер юридичної особи: 21044600, матеріальну шкоду в розмірі 233803,36 (двісті тридцять три тисячі вісімсот три гривні 36 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судових збір в сумі 2338,03 (дві тисячі триста тридцять вісім гривень 03 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2025 року.

Суддя Ю.І. Ячало