Справа № 346/1039/25
Провадження № 2/346/1078/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Сольського В. В.

з участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальності "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 09 листопада 2023 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 00-10186422 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор НОМЕР_4 відправлено 09 листопада 2023 року о 15:16:26 на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено ним 09 листопада 2023 року о 16:16:42.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 6 200,00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідно до п.2.2. Розділу 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України. Відповідно до п. 2.2.1. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 310,00 грн. Позичальник доручає Кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно договору. Відразу після вчинених дій відповідача, 09 листопада 2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-10186422 від 09 листопада 2023 року безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "Платежі онлайн" на платіжну картку відповідачки, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ". Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Всупереч умов вказаного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 23 870 грн., яка складається з наступного: 6 510,00 грн. - заборгованість по кредиту; 17 360 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 22 січня по 24 грудня 2024 року. Відповідно до п. 1.3. Договору строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю «08» березня 2023 р. або достроково. Пунктом 1.3.1 Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 09 грудня 2023 року протягом дії Кредитної лінії, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Відповідно до п.1.4 Сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Проте, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання.

22 січня 2024 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу № 22/01-2024 відповідно до умов якого останньому було відступлено право грошової вимоги до відповідача за цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

16 серпня 2024 року між позивачем та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 16082024 про відступлення прав вимоги до відповідача.

Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16082024 від 16 серпня 2024 від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23 870 грн.

Враховуючи наведене просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-10186422 від 09 листопада 2023 року у вказаному та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. покласти на відповідача.

Ухвалою від 03 березня 2025 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

17 березня 2025 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому щодо позову заперечив та зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості, що електронний підпис договору належить саме йому, також відсутні докази його реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі подання ним заявки на отримання кредиту та ознайомлення з умовами кредиту. Також вказує на відсутність доказів нарахування кредитних коштів та отримання ним кредиту.

Вказує, що ним не вчинялися дії, що вважаються прийняттям пропозиції укласти договір.

Тому, недоведеність факту укладення 09 листопада 2024 року між ним та ТОВ «Качай гроші» та надання йому кредиту є підставою для відмови в задоволенні позову.

02 квітня 2025 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора, де ознайомився з правилами та паспортом споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною договору, де потім зареєструвався та пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, вказавши свої персональні ідентифікаційні дані.

Таким чином ТОВ «Качай гроші» перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання договор, перевірено не лише особисті дані відповідача з метою ідентифікації, а і платіжну карту, а саме її приналежність позичальнику.

Позивач підписав Кредитний договір № 00-10186422 від 09.11.2023 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора № НОМЕР_4. Надалі Первинний кредитор надіслав ідентифікатор на номер мобільного телефону ( НОМЕР_1 ) вказаного Позичальником в Заявці на отримання грошових коштів; 09.11.2023 о 16:16:42 Боржник ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Дана інформація підтверджується Розділом 8 Кредитного договору та довідкою про ідентифікацію боржника.

Отже, відразу після вчинених дій Відповідача, 09.11.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-10186422 від 09.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_5, що в свою чергу є доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ".

Вказує, що в матеріалах справи міститься маска-карти, що належить Відповідачу. Зазначення неповного номеру банківської карти характеризується тим, що повний номер картки - одна з ключових деталей, необхідних для здійснення фінансових операцій, таких як перекази, оплата покупок онлайн та інші транзакції. Відповідно до законодавства України (ЗУ "Про банки і банківську діяльність") дана інформація вважається банківською таємницею. Фінансові установи зобов`язані забезпечувати її захист і можуть надавати доступ до такої інформації лише за дозволом власника картки або у випадках,

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не подав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 09 листопада 2023 року між сторонами укладено договір кредитної лінії № 00-10186422 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Судом встановлено, що відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора, де ознайомився з правилами та паспортом споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною договору, де потім зареєструвався та пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, вказавши свої персональні ідентифікаційні дані.

Таким чином ТОВ «Качай гроші» перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання договор, перевірено не лише особисті дані відповідача з метою ідентифікації, а і платіжну карту, а саме її приналежність позичальнику.

Позивач підписав Кредитний договір № 00-10186422 від 09.11.2023 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора № НОМЕР_4. Надалі Первинний кредитор надіслав ідентифікатор на номер мобільного телефону ( НОМЕР_1 ) вказаного Позичальником в Заявці на отримання грошових коштів; 09.11.2023 о 16:16:42 Боржник ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Дана інформація підтверджується Розділом 8 Кредитного договору та довідкою про ідентифікацію боржника.

Належність відповідачу вказаного номера телефону та використання його як фінансового номера підтверджується інформацією КБ "ПриватБанк" (а.с. 181).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З урахуванням вище викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення між відповідачем та первісним кредитором вказаного договору кредитної лінії в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно умов вказаного договору та паспорту споживчого кредиту, підписаного з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (НОМЕР_4) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" надало відповідачу кредит у сумі 6 200,00 грн гривень, на строк 120 днів, до 08 березня 2024 року, тип процентної ставки - фіксована.

Позичальник зобов`язався оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 09 грудня 2023 року протягом дії кредитної лінії. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами (п. 1.3.1. договору).

Як визначено п. 1.4.1. договору, знижена процента ставка становить 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п. 1.3.1. даного договору. Зазначена процентна ставка застосовується виключно у межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.3. цього Договору, але не більше перших 30 днів користування кредитом, тобто з 1 по 30 день включно.

Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного у п. 1.3. цього договору, після 30 дня користування кредитом, починаючи з 31 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Позичальник розуміє та надає згоду товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов договору і застосовується відповідно до п. 1.4.2. договору (п. 1.4.2. та п 1.4.3. договору).

Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби (п.1.5.)

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 5 378,00%, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає 24 180 грн. (п.п.1.6.,1.7.Договору).

Крім того, п. 1.5 передбачено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаних сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 310,00 грн. Тобто позичальнику перераховується сума кредиту 6 510,00 грн. за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту.

Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожний день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення кредиту, протягом строку визначеного Договором (п.3.6. Договору).

Пунктом 7.11. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку Позичальника та аналог власноручного підпису Кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку Кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис.

Крім того, позивачем надано графік платежів як додаток №1 до Кредитного договору № 00-10186422 від 09.11.2023 року, паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту.

Вказаний договір та додатки було підписано сторонами у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно довідки про ідентифікацію ТзОВ «Качай гроші» вбачається, що відповідач з яким укладено договір № 00-10186422 від 09.11.2023 року ідентифікована ТзОВ «Качай гроші». одноразовий ідентифікатор НОМЕР_4 відправлено 09.11.2023 року о 16:16:26 на номер телефону НОМЕР_1 відповідачки.

Згідно розрахунку заборгованості відповідачки за договором кредитної лінії № 00-10186422 від 09.11.2023 року вбачається, що заборгованість становить - 23 870 грн., яка складається з наступного: 6 510,00 грн. - заборгованість по кредиту; 17 360 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

З повідомлення ТОВ «Пдлатежі Онлайн» вбачається, що 09.11.2023 року відповідачу здійснено переказ коштів на суму 6 200,00 грн на банківську картку (а.с. 86-87).

Відповідно до відповіді з АТ КБ Приват банк від 16 квітня 2025 року, на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітувалась карта № НОМЕР_3 . (а.с. 181) .

22 січня 2024 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу № 22/01-2024 відповідно до умов якого останньому було відступлено право грошової вимоги до відповідача за цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

16 серпня 2024 року між позивачем та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 16082024 про відступлення прав вимоги до відповідача.

Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16082024 від 16 серпня 2024 від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23 870 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч. 8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

З урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

Позиція Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Крім того, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_1 прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.

За розрахунком, наданим позивачем, відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23 870 грн., яка складається з наступного: 6 510,00 грн. - заборгованість по кредиту; 17 360 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" у встановленому законом порядку набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії № 00-10186422 від 09.11.2023 року, в загальному розмірі 23 870 грн.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання за Договором кредитної лінії № 00-10186422 від 09.11.2023 року, що підтверджується розрахунками заборгованості.

доводи відповідача, що ним не укладався кредитний договір та не отримувались грошові кошти в кредит спростовується дослідженими судом матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору.

Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Крім того, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 в справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/ 16-ц.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано: Договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року, Протокол погодження вартості послуг до договору, додаткову угоду № 12, Акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 року на суму 7 000,00 грн., з яких за складання позовної заяви 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту 500,00 грн., підготовка клопотання про витребування інформації 500,00 грн.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

При цьому слід зазначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Отже, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 137, 141, 211, 223, 263, 265, 280, 285 ЦПК України, ст.ст. 11, 207, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 546, 610, 625, 629, 638, 1050, 1052, 1054, 1077 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", заборгованість за Договором кредитної лінії № 00-10186422 від 09.11.2023 року в розмірі 23 870 (двадцять три тисячі вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", місцезнаходження: м.Київ, Харківське шосе, буд.19 офіс 2005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Сольський В. В.