Дата документу 26.05.2025Справа № 554/4198/25
Провадження № 2-с/554/91/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м.Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Черняєва Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.03.2025 року №554/4198/25,-

ВСТАНОВИЛА:

28.03.2025 року Октябрським районним судом м. Полтави видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 22816,46 грн., а також суму судового збору у розмірі 302,80 грн.

22.05.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу. Боржником також подано заяву, в якій вона прохала звільнити її від сплати судового збору. Заява мотивована тим, що у неї відсутні доходи, як у студентки.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір» №3674-VI. Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати враховуючи майновий стан сторони.

Зміст цих статей передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної особи. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов`язком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

За нормами цивільного процесуального законодавства, яке регулює сплату судового збору, передбачається, що підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 надає до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2025 рік, в яких зазначено про суму нарахованого доходу - 477,91 грн. та суму утриманого податку 86,04 грн.

Проте надані докази не можуть свідчити про те, що заявник перебуває в тяжкому матеріальному становищі та не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб - зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно, компенсації, тощо).

Вказане унеможливлює вирішення питання судом щодо дійсної наявності у ОСОБА_1 скрутного матеріального становища, тому в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

За правилами цивільного процесуального кодексу України, заява про скасування судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір в розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151,40 грн.

Отже, в порушення вимог п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, ОСОБА_1 не надано документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі 151,40 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Керуючись ст. 170, 171, 260, 261, 353 ЦПК України.

УХВАЛИЛА :

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.03.2025 року по справі №554/4198/25 - повернути без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т.М.Черняєва