Справа № 503/1441/24
Провадження № 2-о/503/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області; Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Заявник подав до суду вище вказану заяву посилаючись на ті обставини, що в 2014 році працюючи в м. Одесі познайомився з ОСОБА_2 , з якою почав разом проживати. Згодом ОСОБА_2 завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину сина ОСОБА_3 . Заявник відзначає, що внаслідок своєї завантаженості на роботі не зміг з ОСОБА_2 подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про внесення відомостей щодо нього як батька дитини. Тому в актовий запис про народження дитини відомості про батька цієї дитини були внесенні у відповідності до ст. 135 СК України. При цьому, заявник також зауважує, що з 2016 року постійно розмовляв з ОСОБА_2 щодо внесення до актового запису про народження дитини відомостей про нього як її батька, але вона постійно знаходила виправдання та намагалася уникнути цієї розмови, внаслідок чого відповідна заява не була подана до органів реєстрації актів цивільного стану. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. В свою чергу, як зазначає заявник, дитина з народження називає його батьком і навіть сама ОСОБА_2 за життя казала сину та знайомим, що заявник є його біологічним батьком. При цьому, рішенням органу опіки та піклування від 22.04.2024 року дитина влаштована на тимчасове проживання разом із заявником, внаслідок чого знаходиться на повному його утриманні, а заявник влаштував дитину до місцевої школи. У зв`язку з чим на теперішній час позивач змушений подати до суду в порядку окремого провадження відповідну заяву, в якій просить суд встановити факт визнання його батьківства у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і зобов`язати Балтський ВДРАЦС внести до актового запису про народження останнього відповідні зміни шляхом зазначення відомостей про нього, як його батька, зокрема змінивши прізвище малолітньої дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а її по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

28.06.2024 року ухвалою суду (а.с.17) відкрито провадження за вказаною заявою та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

17.07.2024 року ухвалою суду (а.с.33-36) у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України, яка своїм листом від 03.09.2024 року № 2750-11 (а.с.43) повідомила суду про залишення без виконання експертизи у зв`язку з неприбуттям заявника разом з дитиною до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків.

11.10.2024 року ухвалою суду (а.с.66-70) у даній справі було повторно призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України.

12.05.2025 року на адресу суду від Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров`я України надійшов висновок експерта № 246 складений за результатом проведення в період з 04.04.2025 року по 05.05.2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (а.с.75-80), проведеної на підставі ухвали суду від 11.10.2024 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання судової повістки на номер його телефону, про що свідчить довідка 12.05.2025 року про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.85). При цьому, 29.05.2025 року заявник подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання дана заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставки судової повістки до його електронного кабінету 13.05.2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.88).

Представник заінтересованої особи Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання дана заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставки судової повістки до його електронного кабінету 13.05.2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.87). При цьому, в раніше поданих клопотаннях від 29.06.2024 року № 1082/24.18-21 (а.с.40) і від 04.07.2024 року № 1105/24.18-21 (а.с.38) керівник даної заінтересованої особи та від 18.09.2024 року № 1532/24.18-21 (а.с.51) і від 08.10.2024 року № 1662/24.18-21 (а.с.63) представники даної заінтересованої особи просили суд про розгляд справи без представника відділу.

Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилася дитина син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Фрунзівському районі Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 10.11.2015 року (а.с.5), актовий запис № 231.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 10.10.2023 року (а.с.6), відомості про батька до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

В свою чергу, згідно ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 виданого Захарівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області від 22.04.2024 року (а.с.7), актовий запис № 95.

22.04.2024 року Службою у справах дітей Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області було видано наказ № 5/2024 (а.с.8), згідно якого ОСОБА_4 22.04.2024 року влаштовано на тимчасове проживання та до подальшого влаштування до ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КЗ «Сербівський ліцей» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 25.04.2024 року № 31 (а.с.9), ОСОБА_4 навчається в зазначеному закладі у другому класі з 23.04.2024 року.

Згідно підсумків висновку експерта № 246 від 05.05.2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, проведеної Державною спеціалізованою установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров`я України, відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка рідкої крові громадянина ОСОБА_1 та зразка рідкої крові дитини ОСОБА_4 встановлено: для кожного з досліджених STR-локусів в генотипі дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявляється алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з алелем у генотипі передбачуваного батька громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,99 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,99 %; таким чином, батьківство практично доведене.

Нормативно-правове застосування

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пунктів 1 і 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно абзацу другого ч.1 та ч.2 ст.130 СК України, заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

При цьому, ч.3 ст. 128 СК України передбачає, серед осіб, особу, яка вважає себе батьком дитини.

Також, згідно абзаців третього - четвертого пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Висновки суду

щодо доведеності факту батьківства:

Ураховуючи зазначене суд вважає, що наявність кровного споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доведено належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом, а саме висновком експерта за результатом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яка на сьогодні є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, а відтак доводи викладені заявником ОСОБА_1 у змісті своєї заяви поданої до суду в порядку окремого провадження на обґрунтування встановлення факту свого батьківства стосовно дитини народженої ОСОБА_2 фактично знайшли своє доказове підтвердження.

У зв`язку з чим суд вважає, що заява в частині основної вимоги про встановлення факту батьківства є обґрунтованою, а тому в цій частині заява підлягає задоволенню, що надасть можливість заявнику підтвердити його зв`язок з дитиною внаслідок їх кровного споріднення, як між батьком та сином.

щодо неприйняття доказів:

Водночас копії письмових заяв ОСОБА_9 від 10.06.2024 (а.с.10) і ОСОБА_10 від 03.06.2024 року (а.с.11), суд оцінює як неналежні і недопустимі докази, встановлення факту батьківства, оскільки вважає їх недопустимими доказами цієї обставини з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, ч.2 ст. 128 СК України передбачає, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року № 3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України».

Однак, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-текст є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, параграф 34, від 07 травня 2009 року). Аналогічні висновки зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїх постановах від 02.03.2020 року у справі № 530/1231/16-ц та від 18.11.2020 року у праві № 159/3926/18.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що норма ч.2 ст. 128 СК України існує в редакції з часу набрання даним кодексом чинності, тобто ще з 01.01.2004 року, в той час як рішення у справі Калачова проти Російської Федерації № 3451/05 було ухвалено лише 07 травня 2009 року.

Відповідно до ч.4 і 8 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Тому суд з приводу доказування у справах даної категорії надає перевагу саме позиції висловленій Європейським судом з прав людини та вважає, що за умов наявності можливості отримати і надати суду для його дослідження такого вагомого доказу як висновок молекулярно-генетичної експертизи, то факт батьківства не може доводитись показаннями свідків.

щодо вимоги про внесення до актового запису про народження відповідних відомостей про батька дитини:

Відповідно до ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У відповідності до положень підпункту 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Крім того, відповідно до положень першого абзацу пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року № 3, резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства (материнства) має містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Таким чином суд вважає необхідним навести у змісті резолютивної частини даного рішення також те, які зміни необхідно внести до актового запису про народження внаслідок задоволення позову в частині визнання батьківства.

Згідно ч.4 ст. 148 СК України, за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

У зв`язку з вище зазначеним суд, за умов задоволення основної вимоги про встановлення факту батьківства, вважає за можливе задовольнити також і похідну вимогу про внесення змін в актовий запис про народження дитини, яка не досягла віку чотирнадцяти років, щодо її прізвища.

щодо вимоги про зобов`язання органу ДРАЦС вчинити певні дії:

Окрім згаданої вище похідної вимоги заявником в заяві поданій у порядку окремого провадження також було заявлено похідну вимогу про саме зобов`язання Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни в актовий запис про народження пов`язані із встановленням батьківства.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Крім того, як вже відзначалось вище, у відповідності до положень підпункту 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином дане рішення про встановлення факту батьківства само по собі є підставою для внесення органом ДРАЦС відповідних змін до актового запису про народження.

У зв`язку з чим вимога заявника про зобов`язання органу ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження може бути предметом судового рішення виключно у випадку оскарження бездіяльності органу ДРАЦС щодо виконання судового рішення про визнання батьківства, а тому її заявлення разом із вимогою про встановлення факту батьківства є безпідставним внаслідок своєї передчасності.

Тому судом за результатом розгляду справи в порядку окремого провадження не може бути ухвалено рішення про зобов`язання органу ДРАЦС вчинити певні дії, а відтак суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимоги в частині зобов`язання органу ДРАЦС вчинити дії.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , заінтересовані особи: Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса); місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Балта, вул. 30 років Перемоги, 24; ідентифікаційний код юридичної особи в ; орган опіки та піклування Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області; місцезнаходження: Одеська область, Роздільнянський район, сел. Затишшя, вул. Суворова, буд. 34; ідентифікаційний код юридичної особи в ; про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження № 231, вчиненого (складеного) 10.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Фрунзівському районі Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а саме:

- у розділі «Відомості про дитину» в графі «1. Прізвище» записане прізвище « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_6 » в графі «3. По батькові» записане по батькові « ОСОБА_7 » змінити на « ОСОБА_8 »;

- у розділі «Відомості про батька» в графі «11. Прізвище» записане прізвище « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_6 », в графі «12. Ім`я» записане ім`я « ОСОБА_11 » змінити на « ОСОБА_12 », в графі «13. По батькові» записане по батькові « ОСОБА_12 » змінити на « ОСОБА_13 », в графі «14. Дата народження» зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а в графі «16. Місце проживання:» зазначити відомості про зареєстроване місце проживання заявника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- графу «17. Підстава запису відомостей про батька» доповнити зазначенням запису про встановлення факту батьківства на підставі рішення суду у даній справі із зазначенням дати набрання ним законної сили.

В задоволенні іншої частини вимог про зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко