Провадження № 4-с/752/72/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Зінченка Д.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменка Вадима Валерійовича, суд

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2025 року заявник звернулася до суду із скаргою і, з урахуванням заяви про її уточнення від 29 квітня 2025 року, просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменка В.В. рпро відкоиття виконавчих проваджень №№77586174 та №77586193 від 15 квітня 2025 року, відмінити дію усіх рішень, а вказані провадження та зведене виконавче провадження №77590609 закрити;

- відшкодувати всі платежі, включаючи сплачені комісії на рахунок платника.

Посилається на те, що 21 березня 2025 року з мобільного за стосунку Дія та Автоматизованої системи виконавчих проваджень він дізнався про відкриття виконавчих проваджень №№77586174 та №77586193 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Хоменко В.В.

21 березня 2025 року приватним виконавцем відкриті вказані викланвчі провадження на виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва в справі № 752/22038 про стягнення з нього на корсить ТОВ`Теплопостачсервіс» заборгвоаності за житлово-комунальні послуги в сумі 32 828, 14 гр., інфляційних втрат в сумі 247, 66 гр., 3% річних у сумі 61, 86 гр. та 2 684, 00 гр. судового збору.

Постановою від 21 березня 2025 року вказані провадження були об`єднані в зведене виконавче провадження №77590609.

Він не проживає та не зареєстрований у м.Києві, не має рухомого чи нерухомого майна на території виконавчого округу м.Києва.

При винесенні постанови приватним виконавцем були зазначені недостовірні відомості про його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, приватним виконавцем були порушені вимоги ст.24 Закону України» Про виконавче провадження».

З урахуванням цього, просить задовольнити скаргу.

Скарга була зареєстрована судом 15 квітня 2025 року та відповідно до ст.33 ЦПК України визначено складу суду.

Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року в справі відкрито провадження та скарга призначена до судового розгляду.

27 травня 2025 року до суду надійшли заперечення приватного виконавця Хоменка В.В. на скаргу.

Зазначає, що виконавчі провадження були відкриті з дотриманням вимог Закону України « Про виконавче провадження».

Місце реєстрації боржника підтверджується як рішенням Голосіївського районного суду м.Києва, зазначеним у виконавчому листі, виданому 28 лютого 2025 року, так і інформацією ДМС.

Законом України « Про викоанвчче провадження» не передбачено обов`язку првиватного виконавця перевіряти місце проживання боржника, а при відкритті виконавчого провадження виконавець має керуватися виключно інформацією, що міститься в виконавчому документі та заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Просить відмовити в задоволенні скарги.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав.

Зазанчив, що він не має ні місця проживання, ні майна на парві власності в виконавчому окрузі м.Києва.

Він проживає в Німеччині, а власником квартири, яка зазначена в виконавчому документі, був до червня 2024 року.

Приватний виконавець Хоменко В.В. в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Вимоги до виконавчого документа визначені ч.1 ст.4 Закону.

Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

За змістом тс.447 ЦПК україни сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 02 серпня 2024 року задоволено позов ТОВ`Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з заявника на користь ТОВ`Теплопстачсервіс» 32828,14 грн.заборгованості за житлово-комунальні послуги, 247,66 грн.інфляційних втрат, 61,86 грн. - 3 % річних та судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

28 лютого 2025 року в справі був виданий виконавчий лист.

За заявою стягувача від 20 березня 2025 року виконачий документ був прийнятий на виконання првиатним виконавцем виконавчого округу м.Києва Хоменко В.В.

Постановами приватного виконавця Хоменка В.В. від 21 березня 2025 року були відкриті виконавчі провадження № 77586174 та № 77586193 про стягнення заборгованості, основної винагороди приватного виконавця, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановою від 21 березня 2025 року об`єднано виконавчі п провадження №№ 77586174 та 77586193 у зведене виконавче провадження № 77590609.

В цей же день була винесена постанова про арешт коштів боржника, а 15 квітня 2025 року про розшук майна боржника.

Постановами приватного виконавця Хоменка В.В. від 28 квітня 2025 року виконавчі провадження були закінчені в зв`язку з виконанням рішення суду боржником та сплатою ним винагороди правного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України « Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З матеріалів цивільної справи №752/22038/23 вбачається, що заборгованість з заявника стягувалася за надані житлово-комунальні послуги в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , він є власником даної квартири на підставі договору купівлі- продажу від 12 лютого 2001 року, зареєстрований у ній.

Тобто місце проживання заявника зазначено в виконавчому окрузі, де здійснює свою діяльність приватний виконавець Хоменко В.В.

Вказана інформація була приведена в виданому судом виконавчому документі.

З урахуванням цього суд вважає, що вимоги територіальної діяльності при відкритті виконавчих проваджень приватним виконавцем Хоменко В.В. при виконанні даного рішення суду не порушено.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК Укоаїни при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 19 березня 2025 року в справі № 372/3539/23, та обставина, що майно, на яке суд своїм рішенням звернув стягнення у погашення заборгованості, на час подання виконавчого листа до виконання не належить боржнику, не є підставою для не прийняття виконавчого листа до виконання та повернення його стягувачу на стадії вирішення приватним виконавцем питання про відкриття виконавчого провадження, так як це не передбачено нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи обставини, викладені вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 19, 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10, 18, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменка Вадима Валерійовича відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя К.В. Машкевич