Номер провадження № 2/521/2306/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Громіка Д.Д.,

при секретарі - Котигорох Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради, про повернення дитини та припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради, про повернення дитини матері та припинення стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року по справі №521/17716/24 у ОСОБА_1 , була відібрана без позбавлення батьківських прав малолітня донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1281,50 грн., починаючи з 29 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. На день звернення до суду із зазначеним позовом, дитина оформлена та перебуває у КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради. Позивач постійно її навідує та проводить з дитиною час. Позивач мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є її власністю. Квартира складається з однієї жилої кімнати площею 17,4 кв.м., загальна площа - 34,3 кв.м.. 23.12.2024 року ОСОБА_1 була видана довідка форми первинної облікової документації №100-2/о №1801 про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин. Медична довідка психіатричного огляду за формою 100-2/о - це офіційний документ, який підтверджує, що особа пройшла психіатричний огляд і не має психічних захворювань, які можуть вплинути на її професійну діяльність або інші важливі аспекти життя. Ця форма повністю замінює раніше використовувані сертифікати психіатра та нарколога (форма 140/о), які втратили свою актуальність. Згідно вказаної довідки позивач не страждає на психічні захворювання та не вживає психоактивні речовини. Наказом №558-ВК від 02.12.2024 року ОСОБА_1 прийнята на посаду кухаря у ТОВ «СушиЯ» та її заробітна плата складає 14 625, 40 грн. щомісяця. Крім цього 26.12.2024 року позивач отримала медичну допомогу у вигляді кодування від вживання алкоголю препаратом алгомінал ( довідка №6283 від 26.12.2024 року).

ОСОБА_1 вказує на те, що станом на сьогоднішній день зникли обставини, які були підставою для відібрання у неї малолітньої дитини. Позивачка готова піклуватися про дитину, виконувати свої батьківські обов`язки належним чином, не вживає алкогольних напої, не має поганих звичок, офіційно працевлаштована та створила належні умови для проживання та розвитку дочки.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким повернути малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 02.01.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2025 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити даний позов та провести розгляду справи за її відсутності.

Представник відповідача органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації ОМР в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимог вважає обґрунтованими, просить суд ухвалити рішення в найкращих інтересах дитини та провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій просила суд ухвалити рішення в найкращих інтересах дитини та провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яке наявне у матеріалах справи.

Розпорядженням Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.10.2024 № 810/01 -06, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була відібрана у матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та тимчасово влаштована до державного закладу на повне державне забезпечення.

Згідно з інформацією КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради від 21.01.2025 № 56, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 18.10.2024 перебуває у закладі на повному державному забезпеченні.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2024 (справа № 521/17716/24, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була відібрана у матері ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав.

Розпорядженням Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 29.01.2025 №59/01-06, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Мати дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є власником квартири АДРЕСА_3 , згідно з договором купівлі - продажу від 27.05.2004.

Згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 , складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради від 12.03.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , створені належні умови для проживання. У дитини є окреме ліжко, одяг по сезону, іграшки, дитяче харчування.

Згідно з довідкою про доходи ресторану ТОВ «СушиЯ» від 20.12.2024 вих. № 127, ОСОБА_1 працює у ТОВ «СушиЯ», займає посаду кухаря, за грудень 2024 нараховано 18994 грн. 02 коп., характеризується позитивно.

Відповідно до довідки Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2 КНП «Центр надання первинної медико-санітарної допомоги» Одеської міської ради від 26.12.2024 № 6293, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пройшла кодування алкоголізму.

Згідно з довідкою КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 23.12.2024 № 1801, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку не перебуває.

Згідно з актом оцінки потреб сім`ї/особи Центру соціальних служб Одеської міської ради від 13.03.2025, ОСОБА_1 має однокімнатну квартиру з усіма зручностями, боргів за комунальні послуги немає. Вона працевлаштована, конфліктів з сусідами немає. СЖО виявлено, у зв`язку з відібранням дитини.

Згідно з характеристикою Одеського закладу дошкільної освіти «ЯСЛА- САДОК» № 78 Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахована до закладу з 04.12.2023 та відвідувала групу раннього віку до 18.10.2024. ОСОБА_3 завжди була охайна, одягнена скромно, але відповідно до сезону. Дитина-лагідна, спокійна, вихована, не замкнута. Самообслуговування сформоване відповідно до віку. Вихованням дівчинки займалася мати, ОСОБА_1 . За час перебування ОСОБА_4 у дитячому закладі, мати цікавилася успіхами доньки, приймала активну участь у житті та розвитку дитини в ЗДО. З вихователями ОСОБА_5 мала гарні відносини, завжди прислухалась до рекомендацій та прохань. Мати жодного разу не бачили у нетверезому стані.

Відповідно до інформації Одеського закладу дошкільної освіти «ЯСЛА- САДОК»№ 78 Одеської міської ради від 19.02.2025 № 18/01-16, у разі повторного звернення матері ОСОБА_1 стосовно зарахування до дошкільного закладу дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перешкод не буде, оскільки мати та дитина відносяться до пільгового контингенту (малозабезпечені, мати-одиначка).

Відповідно до інформації КНП «Дитяча міська поліклініка № 7» Одеської міської ради від 15.11.2024 № 68, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку у поліклініці, має укладену декларацію з лікарем-педіатром ОСОБА_6 та з матір`ю дитини - ОСОБА_1 від 10.01.2022. Дитина щеплена відповідно до віку.

Відповідно до інформації управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 11.11.2024 № 3/4997, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувалась.

На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 26.03.2025 була присутня мати дитини, яка просила повернути малолітню доньку на виховання в її сім`ю. Комісія з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради виявили необхідність про долучення до розгляду справи довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період січень-березень 2025.

На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 09.04.2025 ОСОБА_1 надала відповідну довідку.

Згідно з довідкою про доходи ресторану ТОВ «СушиЯ» від 01.04.2025 вих. № 161, ОСОБА_1 працює у ТОВ «СушиЯ», займає посаду кухаря, за 1-ий квартал 2025 року нараховано 61265 грн. 66 коп.

З огляду на вищевикладене, суд констатує, що підставою для відібрання дитини від матері ОСОБА_1 слугувало зловживання алкогольними напоями.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (стаття 1 СК України).

Частиною першою статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 вказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держава-учасниця забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за цим зверненням, коли компетентні органи відповідно до судових рішень, прийняті відповідно до застосованого закону і процедури, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, якщо батьки жорстоко подаються з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення про місце проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яке розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за повідомленням, коли це додається найкращим інтересам дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини закладені на підставі багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР .

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися в реалізацію цього права, з огляду на те, коли втручання розвивається згідно із законом і є невідповідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенню чи злочинам, для захисту здоров`я. моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Отже, положення про права батьків і дітей бути у порядку один з одним не можна пояснити на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

За правилом частини першої статті 170 СК України суд може приймати рішення про відібрання дитини від батьків або одного з ними, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу , а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому випадку дитина передається другому з батьків, баби, дітей, інших батьків - за їх бажанням або органами опіки та піклування. Під час прийняття рішення про відібрання дитини від батьків або одного з ними без прийняття їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Як було вище встановлено судом, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2024 року по справі №521/17716/24 у ОСОБА_1 , була відібрана без позбавлення батьківських прав малолітня донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1281,50 грн., починаючи з 29 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Підставою для відібрання дитини від матері ОСОБА_1 слугувало зловживання спиртними напоями.

Відповідно до частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкодили належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали.

Водночас, під час вирішення питання про повернення дитини на підставі зазначеної статті судам необхідно перевірити наявність довідок щодо інших підстав, передбачених статтею 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про виникнення перешкоди на повернення дитини її батькові (одному з батьків). У протилежному випадку створюються умови для безпідставної передачі дитини її батькові та наступного вирішення питання про повторне її відібрання, що порушує мету справедливого рівноваги між інтересами батьків та дітей.

Вказані висновки зроблені у постанові КЦС/ВС від 09.09.2020 року за результатами розгляду справи № 400/936/18, яку суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 , складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради від 12.03.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , створені належні умови для проживання. У дитини є окреме ліжко, одяг по сезону, іграшки, дитяче харчування.

Згідно з довідкою про доходи ресторану ТОВ «СушиЯ» від 20.12.2024 вих. № 127, ОСОБА_1 працює у ТОВ «СушиЯ», займає посаду кухаря, за грудень 2024 нараховано 18994 грн. 02 коп., характеризується позитивно.

Відповідно до довідки Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2 КНП «Центр надання первинної медико-санітарної допомоги» Одеської міської ради від 26.12.2024 № 6293, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пройшла кодування алкоголізму.

Згідно з довідкою КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 23.12.2024 № 1801, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку не перебуває.

Згідно з актом оцінки потреб сім`ї/особи Центру соціальних служб Одеської міської ради від 13.03.2025, ОСОБА_1 має однокімнатну квартиру з усіма зручностями, боргів за комунальні послуги немає. Вона працевлаштована, конфліктів з сусідами немає. СЖО виявлено, у зв`язку з відібранням дитини.

Згідно з характеристикою Одеського закладу дошкільної освіти «ЯСЛА- САДОК» № 78 Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахована до закладу з 04.12.2023 та відвідувала групу раннього віку до 18.10.2024. ОСОБА_3 завжди була охайна, одягнена скромно, але відповідно до сезону. Дитина-лагідна, спокійна, вихована, не замкнута. Самообслуговування сформоване відповідно до віку. Вихованням дівчинки займалася мати, ОСОБА_1 . За час перебування ОСОБА_4 у дитячому закладі, мати цікавилася успіхами доньки, приймала активну участь у житті та розвитку дитини в ЗДО. З вихователями ОСОБА_5 мала гарні відносини, завжди прислухалась до рекомендацій та прохань. Мати жодного разу не бачили у нетверезому стані.

Відповідно до інформації Одеського закладу дошкільної освіти «ЯСЛА- САДОК»№ 78 Одеської міської ради від 19.02.2025 № 18/01-16, у разі повторного звернення матері ОСОБА_1 стосовно зарахування до дошкільного закладу дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перешкод не буде, оскільки мати та дитина відносяться до пільгового контингенту (малозабезпечені, мати-одиначка).

Відповідно до інформації КНП «Дитяча міська поліклініка № 7» Одеської міської ради від 15.11.2024 № 68, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку у поліклініці, має укладену декларацію з лікарем-педіатром ОСОБА_6 та з матір`ю дитини - ОСОБА_1 від 10.01.2022. Дитина щеплена відповідно до віку.

Відповідно до інформації управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 11.11.2024 № 3/4997, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувалась.

На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 26.03.2025 була присутня мати дитини, яка просила повернути малолітню доньку на виховання в її сім`ю. Комісія з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради виявили необхідність про долучення до розгляду справи довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період січень-березень 2025.

На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 09.04.2025 ОСОБА_1 надала відповідну довідку.

Згідно з довідкою про доходи ресторану ТОВ «СушиЯ» від 01.04.2025 вих. № 161, ОСОБА_1 працює у ТОВ «СушиЯ», займає посаду кухаря, за 1-ий квартал 2025 року нараховано 61265 грн. 66 коп.

Таким чином, суд констатує, що в рамках розгляду даної знайшло своє підтвердження того факту, що відпали причини, які перешкодили належному вихованню позивачкою ОСОБА_1 її малолітньої дочки та слугували підставою ухваленню судом рішення від 28.11.2024 року про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є турботливою матір`ю, яка любить свою дитину, піклується про неї, здатна забезпечити дитині фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, виявляє інтерес та проявляє турботу до дитини, здатна забезпечити дочку всіма необхідними умовами для проживання, у зв`язку з чим, у суду наявні всі обґрунтовані підстави для висновку, що малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає поверненню матері.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 80 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи докази суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально - правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.

На підставі та керуючись ст.ст. 2, 7, 170 СК України, ст.ст. 8, 11, 12, 14 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради, про повернення дитини та припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Повернути малолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Припинити стягнення аліментів за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2024 року у справі № 521/17716/24 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення про повернення дітей матері підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 червня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Є.Танцюри, 22, ЄДРПОУ - 20994020).

Третя особа без самостійних вимог щодо предмет спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, код за , місцезнаходження: 65017, м. Одеса, вул. Косівська, буд. № 2Д.

Суддя: Д.Д. Громік