Справа № 756/816/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9283/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Шевчука А.В., у справі № 756/816/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_7 , третя особа: Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Людмила Юліївна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , третя особа: Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю., про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Просила встановити факт того, що вона спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 з 20 травня 2015 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовної заяви заначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками згідно зі свідоцтвом про народження, зазначені - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ЇЇ батьки розлучилися в 2015 році. 20 травня 2015 року її мати - ОСОБА_9 утворила нову сім`ю з ОСОБА_8 . З 20 травня 2015 року по 19 липня 2016 року вони всі проживали разом однією родиною в квартирі її бабусі, за адресою: АДРЕСА_1 . А коли її мати вдруге завагітніла, ОСОБА_8 прийняв рішення переїхати до квартири більшої площі за адресою: АДРЕСА_2 , яку вони орендували з 19 липня 2016 року. 16 серпня 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб між собою. Після реєстрації шлюбу її мати ОСОБА_9 змінила своє прізвище на « ОСОБА_11 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 народилася спільна донька - ОСОБА_6 . Таким чином, весь час з 20 травня 2015 року вона проживала разом з її матір`ю та ОСОБА_8 однією родиною, вели спільне господарство та спільний побут, мали взаємні права і обов`язки, які притаманні родині. Вони мали одне коло спілкування з близькими та друзями, піклувались один про одного та мали спільний бюджет, між ними склалися усталені сімейні взаємовідносини. ОСОБА_8 забезпечував їхню сім`ю всім необхідним, оплачував оренду квартири, надавав кошти орендодавцям на оплату комунальних платежів, надавав їй кошти для оплати курсів з англійської мови, оплачував заняття в спортивному залі, забезпечував їжею, купував одяг, дарував подарунки на дні народження та свята, завжди цікавився її шкільним життям, опікувався здоров`ям, вчасно, у разі потреби, відвозив на огляд до дільничного педіатра, організовував та оплачував відпочинок сім`ї. Крім того, з початком війни ОСОБА_8 вступив до лав ЗСУ добровольцем і пізніше був призваний за місцем реєстрації (Хмельницька область, Шепетівський район, смт. Гриців). А тому її мати, вона та молодша сестра виїхали із ним до Хмельниччини де проживали разом за адресою: Хмельницька обл., Шепетівський район, смт. Гриців, що також підтверджує факт сприйняття себе однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , який був військовослужбовцем Збройних Сил територіальної оборони України, загинув. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина, тобто, її мати, та рідні діти загиблого. При цьому вона, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини згідно положень ч. 1 ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги, про що подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. І хоча встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_8 для неї, як можливої спадкоємиці четвертої черги, не мало б юридичного значення для спадкування за законом при наявності спадкоємців першої черги, за таких обставин вона набуває право на укладення договору про зміну черговості одержання права на спадкування. Таким чином, встановлення факту її проживання однією сім`єю з загиблим ОСОБА_8 не менше 5 років у судовому порядку необхідне їй для можливості укладання нотаріального договору про зміну черговості одержання права на спадкування з її матір`ю ОСОБА_5 , спадкоємицею першої черги за законом, яка виявила добровільне бажання уступити їй свою частку у спадковому майні.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4 спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 20 травня 2015 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Нестерук Л.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що вона була усунута судом від участі в засіданнях по справі та позбавлена можливості реалізувати свої права. Зазначає, що наданий ОСОБА_4 договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений ОСОБА_9 , не підтверджує фактичне проживання та фактичну участь ОСОБА_8 у зазначених правовідносинах. Також, позивачкою не було надано довідки Грицівської територіальної громади про підтвердження їх спільного проживання у смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області, а також не зазначено індексу військової частини, у якій проходив військову службу ОСОБА_8 , що додатково підтверджує відсутність фактичного спільного проживання зазначених осіб.

Адвокат Кобець Р.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_5 , подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів відповідачки, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні, адвокат Кобець Р.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_5 та приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю., не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. ОСОБА_4 , ОСОБА_1 подали заяви про розгляд справи без їх участі, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками згідно зі свідоцтвом про народження, зазначені - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року в справі №756/4582/15-ц шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розірвано.

З травня 2015 року її мати утворила нову сім`ю з ОСОБА_8 . З 20 травня 2015 року по 19 липня 2016 року вони всі проживали разом однією родиною в квартирі її бабусі, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_12 та письмовою заявою матері померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 (а.с. 45, 53).

Як зазначила ОСОБА_4 , коли її мати вдруге завагітніла, ОСОБА_8 прийняв рішення переїхати до квартири більшої площі за адресою: АДРЕСА_2 , яку вони орендували з 19 липня 2016 року.

На підтвердження вказаних обставин було надано копію договору оренди житлового приміщення від 19 липня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 винаймали житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт здачі вказаної квартири в оренду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підтверджується письмовою заявою ОСОБА_12 , який є співвласником зазначеної квартири (а.с. 15-18, 48).

16 серпня 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб між собою. Після реєстрації шлюбу її мати ОСОБА_9 змінила своє прізвище на « ОСОБА_11 », що підтверджується копією свідоцтва про одруення серії НОМЕР_1 (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 народилася спільна донька - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 19 листопада 2016 року (а.с. 19).

Відповідно до довідки ЖБК «Авіатор-14» від 01.12.2022 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали та вели спільне господарство з 19.07.2016 року однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 57).

Відповідно до довідки Спеціалізованої школи №16 Оболонського району м. Києва від 06.09.2022 року адміністрація школи, з початку навчального 2015 року знає сім`ю учениці школи ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_13 , та ОСОБА_8 . В довідці інформуються, що ОСОБА_8 брав активну участь у шкільному житті та вихованні ОСОБА_4 , зокрема, часто був присутній на батьківських зборах та надавав допомогу батьківському комітету школи, був присутній на випускних вечорах дев`ятого та одинадцятого класів, як батько учениці (а.с. 35).

Відповідно довідки від 07.12.2022 року виданої лікарем педіатром Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Подільського району м. Києва» ОСОБА_14 , діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були задекларовані у лікаря, що зокрема підтверджується Декларацією №0000-4T40-ЕАХН, від 15 травня 2018 року. Лікар вказує, що відвідувала сім`ю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 58-59).

З початком війни, ОСОБА_8 вступив до лав ЗСУ, а згодом був призваний за місцем його реєстрації (Хмельницька область, Шепетівський район, смт. Гриців), при цьому ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 переїхали з ним на Хмельниччину де проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 54-56).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та встановив факт, що ОСОБА_4 спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 20 травня 2015 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1259 ЦК України визначена, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині.

Пунктом 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, судам роз`яснено, що при становленні судами факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення статті 3 Сімейного кодексу України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99).

У п. 6 рішення від 03.06.1999 № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справа про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 припинили спільне проживання однією сім`єю з липня 2014 року та розірвали шлюб 24 квітня 2015 року. З травня 2015 року мати ОСОБА_4 утворила нову сім`ю з ОСОБА_8 та з травня 2015 року вони почали проживати разом однією родиною в квартирі бабусі позивачки, за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому - в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Станом на момент, коли її мати утворила нову сім`ю з ОСОБА_8 позивачці ОСОБА_4 було лише 11 років.

16 серпня 2016 року мати позивачки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 народилася спільна донька - ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_8 приймав актину участь у вихованні та утриманні позивачки ОСОБА_4 , брав активну участь у її шкільному житті. Обґрунтовуючи свої доводи, ОСОБА_4 зазначала, що вони з матір`ю її сестрою та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та спільний побут, мали взаємні права і обов`язки, які притаманні родині, мали одне коло спілкування, між ними склалися усталені сімейні взаємовідносини. ОСОБА_8 забезпечував їхню сім`ю, оплачував оренду квартири, надавав кошти орендодавцям на оплату комунальних платежів, надавав їй кошти для оплати курсів з англійської мови, оплачував заняття в спортивному залі, забезпечував продуктами харчування, купував одяг, дарував подарунки на дні народження та свята, організовував та оплачував відпочинок сім`ї.

З початком війни, ОСОБА_8 вступив до лав ЗСУ, а згодом був призваний за місцем його реєстрації. ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 переїхали з ним на Хмельниччину де проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказані обставини були підтверджені не лише поясненнями позивачки ОСОБА_4 , а також поясненнями її матері ОСОБА_15 , та письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для встановлення факту що ОСОБА_4 спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 20 травня 2015 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 не було вказано на докази, які б свідчили на те, що ОСОБА_8 не був пов`язаний сімейними зв`язками з ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та його спільною дочкою з ОСОБА_15 - ОСОБА_6 , або ж проживав окремо від ОСОБА_4 .

При цьому колегія суддів враховує, що встановлення факту, що ОСОБА_4 спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не менше п`яти років по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необхідним не для успадкування нею майна після смерті останнього як спадкоємицею четвертої черги, а для укладення нею договору з її матір`ю ОСОБА_15 про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України. А відтак, встановлення такого факт не впливає на спадкові права та інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28 травня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді