Номер провадження 2/754/3501/25
Справа №755/1748/25
02 червня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва складі:
головуючої - судді - Панченко О.М.,
за участю секретаря - Сарнавського М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації, -
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 03.02.2025 року цивільну справу №755/1748/25 передано за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року справу передано судді Сенюті В.О.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Сенюти В.О. від 04.03.2025 року заявлено самовідвід у даній справі та передано цивільну справу №755/1748/25 для визначення складу суду в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 року справу передано судді Панченко О.М.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М. від 05.03.2025 року відкрито провадження у справі та прийнято її до свого провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача за наявними доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце був повідомлений належним чином, відзив на позов не надавав, заяв та клопотань до суду не надходило.
Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 02.09.2024 о 12:55 год. на вул. Віфліємській у м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом Mersedes-Benz, р/н НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем BMW I7 M70 XDRIVE, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
11.06.2024 між ТДВ «Експрес Страхування» та ТОВ «Продуктовий Партнер» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №777.24.2849373, строком дії з 11.06.2024 р. по 10.07.2025 р., страхова сума 5 900 000,00 грн. Даним Договором було застраховано ТЗ BMW I7 M70 XDRIVE, реєстраційний номер НОМЕР_2. Франшиза за Договором страхування - 0,00%.
03.09.2024 року до Позивача звернувся власник транспортного засобу BMW 17 M70 XDRIVE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля.
15.09.2024 року складено Звіт № 0974-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, яким визначено вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу BMW I7 M70 XDRIVE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у розмірі 187 699,07 грн.
Відповідно до рахунку від 05.09.2024 р. ТОВ «АВТ Баварія Київ» вартість відновлювального ремонту Т3 BMW I7 M70 XDRIVE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 185 112,73 грн.
Згідно ч. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування, ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 185 112,73 грн.
В подальшому, вартість відновлювального ремонту підтвердилася актом виконаних робіт, згідно якого, сума відновлювального ремонту ТЗ BMW 17 M70 XDRIVE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , - становить 175 368,54 грн.
Цивільно-правова відповідальність водія автобусу Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_5 , на дату ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія.» на підставі полісу № CA/002872792, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності страховика становить 160 000,00 грн., франшиза становить 500 грн.
Таким чином, ПрАТ «УТСК» в межах ліміту відповідальності визначеного Полісом № CA/002872792 сплатило Позивачу страхове відшкодування в сумі: 159 500,00 грн., згідно наступного розрахунку: 160 000,00 грн. (страхова сума за шкоду заподіяну майну, згідно полісу № CA/002872792); - 500,00 грн. (розмір франшизи, визначений Полісом № CA/002872792); = 159 500,00 грн.
Відповідно до ст.1194 ЦК України, винна в ДТП особа - ОСОБА_1 повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди (175 368,54 грн.) і сумою страхового відшкодування (159 500,00 грн.), у розмірі 15 868,54 грн.
14.10.2024 року на адресу Відповідача, Позивачем було надіслано заяву пр. виплату страхового відшкодування. Проте, заява про виплату страхового відшкодування залишилась без відповіді.
Згідно з положеннями ч.3 ст.12та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди.
В свою чергу, ст.9 Закону України «Про страхування» передбачає, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
У відповідності до п.3 ч.1ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ст.980 ЦК України та ст.4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, яка була завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2ст.1187 ЦК України).
Відповідно до ч.1ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Положеннямист.1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст.993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Відповідно до наведених положень, в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.
У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тому, якщо страхове відшкодування лише частково погашає спричинені потерпілому збитки, то до заподіювача шкоди є можливість пред`явлення двох вимог: перша - вимога страховика в розмірі виплаченого потерпілому страхового відшкодування, друга вимога - потерпілого в розмірі тієї частини завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Заподіювач шкоди може висувати проти страховика лише ті вимоги (заперечення), які він має до потерпілої особи.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом (ч.2ст.1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.
З позиції викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 910/8982/17 (ЄДРСРУ № 73532974) 20 квітня 2018 року слідує, що основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого (29 січня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/2351/17 (ЄДРСРУ № 71884547) та від 05 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/3165/17 (ЄДРСРУ № 73277937).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, тобто розглядаючи позов, який випливає із справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.09.2024 у м.Києві, доказуванню у даній справі не підлягає, оскільки це встановлено постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 26.04.2024 року у справі №755/15979/24, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з ОСОБА_1 страхового відшкодування у порядк суборогації у розмірі 15 868,54 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн., також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст.ст.15,16,988-990,993,1166,ч.2 ст.1187,1191,1192 ЦК України, ст.9,20,27 Закону України «Про страхування» та керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,141,259,263-265,268,273,280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації, -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (місцезнаходження: 04073, м.Київ, пр.-т С.Бандери, буд.22, , р/р НОМЕР_7 в АТ «Ощадбанк») страхове відшкодування в порядку суброгації в розмірі 15 868,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (місцезнаходження: 04073, м.Київ, пр.-т С.Бандери, буд.22, , р/р НОМЕР_7 в АТ «Ощадбанк») сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2025 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.М. Панченко