Справа № 642/2478/25
Провадження № 2/642/1103/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Гримайло А.М., за участю секретаря Антонян А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шевченко Галини Миколаївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачки звернулася до Холодногірського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, зареєстрований 25.10.2014

Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби

Харківського міського управління юстиції.

За час шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказує представник позивачки, подружнє життя у сторін не склалося. Вони мають різні погляди на шлюбні стосунки, порозуміння відродити не довелося. Станом з 24 лютого 2022 року мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Через війну позивачка вимушена була виїхати з України разом з малолітнім сином до Німеччини, де і перебують на час звернення до суду у якості біженців.

Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені просить позов задовольнити, а шлюб укладений між позивачкою та відповідачем розірвати.

Ухвалою Холодногірського районного суду м.Харкова від 09.05.2024 провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Призначено судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Представник позивачки адвокат Шевченко Г.М. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивачки, позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Звернулася до суду із заявою про визнання позову.

Представник відповідача адвокат Светобатченко Є. М. через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ним та ОСОБА_1 25.10.2014 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_2 за межами м. Харкова, а також згодою сторін щодо розірвання шлюбу, просив здійснити розгляд справи без його участі та участі відповідача.

За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

25 жовтня 2014 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, який був зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №1468.

Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.10.2014.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що засвідчується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25 травня 2016 року.

Шлюбні стосунки між подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав.

Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 6 ст. 142ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачкою було сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (розірвання шлюбу) у сумі 1211,20 грн., що підтверджуються квитанцією №3605-2897-3041-8731 від 07.05.2025.

У зв`язку із викладеним, враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн., стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. за позовну вимогу немайнового характеру (розірвання шлюбу).

Керуючись статтями 12, 13, 142, 209, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 112 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шевченко Галини Миколаївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 25 жовтня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1468.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Холодногірському районі міста Харкова Харківської області, , повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 з державного бюджету 50% суми судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (сплачений згідно квитанції про сплату №3605-2897-3041-8731 від 07.05.2025).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Гримайло