Єдиний унікальний номер 599/2243/24
Номер провадження 2/599/35/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В. Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Собчука Віктора Костянтиновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про визнання відсутнім права оренди, скасування державної реєстрації змін до іншого речового права, запису про інше речове право,

ВСТАНОВИВ:

стислий виклад позицій сторін у справі.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про скасування державної реєстрації змін до іншого речового права, запис про інше речове право земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4697 га з кадастровим номером :01:001:0072, що знаходиться на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно відомостей з Державного реєстру речових прав номер 15499291 від 19.07.2016; стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача вказані вище позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 02.12.2015р. у справі № 599/1916/15-ц належить на праві спільної часткової власності по одні другій частині земельної ділянки площею 1.4697 га кадастровий номер :01:001:0072 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області.22 травня 2017року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке» (далі-ТОВ «Розтоцьке) було укладено договір оренди землі, за яким передано в оренду частку вищезазначеної земельної ділянки, строком на 7 років. Тією ж датою був укладений аналогічний договір оренди земля на частки земельної ділянки, між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке».02 березня 2018року між орендодавцем ОСОБА_1 орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 22 травня 2017 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, згідно якої орендар передає, а новий орендар приймає права та обов`язки орендаря, передбачені в договорі оренди а також строк договору оренди змінено на 7 років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди. 15 жовтня 2024року позивач дізнався з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 399234224, що 26 листопада 2020року державним реєстратором Монастриської міської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни про інше речове право-право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" щодо вказаної земельної ділянки,на підставі додаткової угоди до договору оренди землі серія та номер : б/н виданий 26.10.2020, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_1 . Строк дії оренди змінено з 02.03.2025 на 02.03.2027 з автоматичним продовженням дії договору з правом пролонгації.

Однак, позивач будь-яких додаткових угод Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» не укладав і не підписував; не узгоджував перехід права оренди землі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» не погоджувався на зміну строку оренди землі з правом пролонгації. Також позивач нікого не уповноважував на вчинення подібного правочину. Таким чином Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» неправомірно користується землею позивача та порушує його право на користування та розпорядження належним йому майном.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія", який неодноразово повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак, подав відзив на позов 08 листопада 2024 року, згідно якого відповідач позовних вимог не визнає, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як на підставі договору оренди землі від 22 травня 2017 року із змінами внесеними додатковою угодою від 02 березня 2018 року та від 26 жовтня 2020 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» зареєстровано право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0072. Факт реєстрації права оренди за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на вище вказану земельну ділянку підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка надана позивачем до суду разом із позовом. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заяви та клопотання сторін та процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 24.10.2024 відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 13.11.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с.26/.

Ухвалою суду від 13.11.2024 за клопотанням позивача у відповідача витребувано оригінали доказів, в зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 28.11.2024 /а.с.43/.

08.11.2024 на адресу суду представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" подано відзив на позовну заяву та надано оригінали документів /а.с. 36-37/.

28.11.2024 представником позивача подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи /а.с. 54/.

Ухвалою суду від 13.12.2024 задоволено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи /а.с. 60/.

12.03.2025 на адресу суду за результатом виконання ухвали від 13.12.2024 надійшли матеріали даної справи та висновок експерта № 16/17/25-22 від 20.02.2025 року /а.с. 78-91/

Ухвалою суду від 14.03.2025 поновлено провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 01.04.2025 /а.с.92/.

23 квітня 2025 року позивачем змінено позовні вимоги на визнання відсутнім права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на земельну ділянку площею 1,4697 га, кадастровий номер :01:001:0072, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, з 02 березня 2025 року; скасування державної реєстрації змін до іншого речового права (права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0072, запис про інше речове право №21099040) від 26 листопада 2020 року, внесених на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Тернопільської області Савкою Лілією Михайлівною, індексний номер - 55351566 від 26.11.2020 та стягнення судових витрат

Ухвалою суду від 06 травня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті 27 травня 2025 року.

Розгляд справи по суті відбувся 27 травня 2025 року за участю позивача та його представника.

Узагальнення доводів сторін та інші процесуальні дії у справі.

Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення, за яким позивачем передано в оренду одну другу частину вищезазначеної земельної ділянки, строком на 7 років. Тією ж датою був укладений аналогічний договір оренди земля на одну другу частину частки земельної ділянки, між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке».02 березня 2018 року між орендодавцем ОСОБА_1 орендарем ТОВ «Розтоцьке» та новим орендарем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 22 травня 2017 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, згідно якої орендар передає, а новий орендар приймає права та обов`язки орендаря, передбачені в договорі оренди а також строк договору оренди змінено на 7 років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди. 15 жовтня 2024 року позивач дізнався з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 399234224, що 26 листопада 2020року державним реєстратором Монастриської міської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни про інше речове право-право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" щодо вказаної земельної ділянки,на підставі додаткової угоди до договору оренди землі серія та номер : б/н виданий 26.10.2020, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_1 . Строк дії оренди змінено з 02.03.2025 на 02.03.2027 з автоматичним продовженням дії договору з правом пролонгації.

Позивач надав пояснення, що будь-яких додаткових угод, зокрема, угоди від 22 травня 2017 року до договору оренди землі з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не укладав і не підписував; не узгоджував перехід права оренди землі до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та не погоджувався на зміну строку оренди землі. Також позивач нікого не уповноважував на вчинення подібного правочину.

Висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №16/17/25-22 від 20.02.2025 р. встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у розділі «Підписи та реквізити сторін» у Додатковій угоді б/н від 26.10.2020 р. до договору оренди землі від 22.05.2017 р., виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою. Чим підтверджено, що позивач не підписував додаткової угоди до договору оренди землі, а отже не давав згоди на зміну умов договору оренди, зокрема і на зміну строку дії оренди.

Таким чином, договір оренди землі від 22.05.2017, який укладав позивач; щодо належної йому земельної ділянки є припиненим 22.05.2023 року, а правом оренди земельної ділянки відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на сьогоднішній день в будь-якому випадку здійснюється без правової підстави - без письмово укладеного правочину з 22.05.2023 р. по даний час.

Відповідач, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавав.

Суд відповідно до вимог ч. 7 ст.81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2015 року у справі № 599/1916/15-ц належить на праві спільної часткової власності по одній другій частині земельної ділянки площею 1.4697 га кадастровий номер :01:001:0072 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області.

22 травня 2017 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке» (далі-ТОВ «Розтоцьке) було укладено договір оренди землі, за яким передано в оренду одну другу частину вищезазначеної земельної ділянки, строком на 7 років. Тією ж датою був укладений аналогічний договір оренди земля на одну другу частину земельної ділянки, між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке». 02 березня 2018 року між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем ТОВ «Розтоцьке» та новим орендарем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 22 травня 2017 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, згідно якої орендар передає, а новий орендар приймає права та обов`язки орендаря, передбачені в договорі оренди а також строк договору оренди змінено на 7 років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди. 15 жовтня 2024року позивач дізнався з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 399234224, що 26 листопада 2020року державним реєстратором Монастриської міської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни про інше речове право-право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" щодо вказаної земельної ділянки,на підставі додаткової угоди до договору оренди землі серія та номер : б/н виданий 26.10.2020, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_1 . Строк дії оренди змінено з 02.03.2025 на 02.03.2027 з автоматичним продовженням дії договору з правом пролонгації.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу оренди землі та, на думку позивача, відсутністю у відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» права користування згаданою вище земельною ділянкою, у зв`язку з неукладенням ним додаткової угоди до договору оренди землі, що є підставою для визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Оцінивши надані докази суд визначає наступне: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 cт. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Відповідно до вимог ч.5 ст.116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.

За змістом ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. За згодою сторін договір суборенди земельної ділянки посвідчується нотаріально.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Позивач заперечує факт підписання ним додаткової угоди, отримання будь-яких пропозицій від Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі, погодження між сторонами істотних умов договору.

В ході розгляду справи проведено судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №16/17/25-22 від 20.02.2025 р. встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у розділі «Підписи та реквізити сторін» у Додатковій угоді б/н від 26.10.2020 р. до договору оренди землі від 22.05.2017 р., виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою. Від так підтверджено, що позивач не підписував додаткової угоди до договору оренди землі, а отже не давав згоди на зміну умов договору оренди, зокрема і на зміну строку дії оренди.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими.

Водночас, відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього кодексу.

Вимогами ст.216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Висновки суду за результатами розгляду позовних вимог.

Таким чином на підставі зазначеного вище висновку експерта, який є належним і допустимим доказом, суд встановив, що позивач не підписував додаткової угоди від 2610.2020року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», тобто відсутні докази його вільного волевиявлення на укладення договору і досягнення його істотних умов у встановленій законом формі.

Отже, вказана додаткова угода є неукладеною, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» продовжує користування землею, чим порушує права позивача на користування та розпорядження належним йому майном.

Оскільки спірна додаткова угода є нікчемним правочином і не породжує будь - яких юридичних наслідків, позовні вимоги про визнання відсутнім право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на земельну ділянку позивача є правомірними та є належним способом захисту прав позивача.

Так, Верховним Судом у постанові від 15 січня 2021 року у справі №650/1331/18 розглядалось питання щодо застосування висновків Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц при вирішенні правовідносин, предметом яких є негаторний позов з приводу земельної ділянки, щодо якої договір оренди не укладався, разом із висновками Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17. З тексту постанови Верховного Суду у справі №650/1331/18 вбачається, що в розрізі того питання, чи вважається спірний договір укладеним у разі вчинення конклюдентних дій (сплати орендної плати) підлягають застосуванню саме висновки пунктів 7.38-7.39 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 145/2047/16-ц і аргументи щодо досягнення волевиявлення сторони на укладення такого договору внаслідок отримання орендної плати визнано необґрунтованими. В пунктах 7.38-7.39 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 145/2047/16-ц зазначено, що відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.

За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема: частини першої, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; частини другої пункту 1, згідно з якою інші судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача; частини восьмої, яка передбачає, що розмір витрат встановлюється судом на підставі належних доказів, поданих до закінчення судових дебатів; та частини третьої, яка зобов`язує суд врахувати обґрунтованість, доцільність і пропорційність понесених витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат 14 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що включають: складання позовної заяви, підготовку процесуальних документів (клопотання, заяви), правовий супровід справи в суді першої інстанції, долучено договір про надання правничої допомоги №14/10/24-1 від 14.10.2024; додаткову угоду №1 від 22.04.2025; акт приймання-передачі послуг від 22.04.2025; прибутковий касовий ордер №8 та квитанцію про оплату послуг. На підтвердження 9844,64 грн витрат на оплату судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду у даній справі долучено квитанцію про оплату експертизи на вказану суму. Сплату судового збору на суму 1211 грн 20 коп. квитанцією про оплату судового збору на вказану суму при подачу позовної заяви в суд. Загальна сума витрат: 24 444,64 грн. Усі вказані витрати пов`язані з розглядом даної справи, підтверджені належними доказами та є обґрунтованими з огляду на характер спору, значення справи для позивача, обсяг виконаної роботи та об`єктивну необхідність призначення судової експертизи.

Тому з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову в сумі 1211 грн 20 коп. витрати на професійну правничу допомогу 14600 грн, та 9844 грн 64 коп. витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи № 16/17/25-22 від 20.02.2025 року, всього - всього 25655 грн 84 коп. судових витрат.

Керуючись ст.4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги задоволити.

Визнати відсутнім право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на земельну ділянку площею 1,4697 га, кадастровий номер :01:001:0072, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, з 02 березня 2025 року.

Скасувати державну реєстрацію змін до іншого речового права (права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0072, запис про інше речове право №21099040) від 26 листопада 2020 року, внесених на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Тернопільської області Савкою Лілією Михайлівною, індексний номер - 55351566 від 26.11.2020.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (, провулок Центральний 1 у м. Дубно Рівненської області) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_1 ) судові витрати: витрати на професійну правничу допомогу 14600 грн, витрати на оплату судової почеркознавчої експертизи 9844 грн 64 коп. та сплачений судовий збір при подачі позову 1211 грн 20 коп., всього 25655 грн 84 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 06 червня 2025 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.