УХВАЛА

04 червня 2025 року

м. Київ

справа № 2610/4833/2012

провадження № 61-6634ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року у справі за скаргою

ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторський центр»,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року відмовлено представнику заінтересованої особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в задоволенні клопотання про залишення скарги без розгляду.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторський центр» задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо незняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 35045827 та № 31401143, за заявою представника боржника ОСОБА_1 -

Данила С. М. про зняття арешту з майна від 30 липня 2024 року.

Зобов`язано уповноважених осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 35045827 (запис про обтяження № 6289650).

Зобов`язано уповноважених осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 листопада 2014 року у виконавчому провадженні № 31401143 (запис про обтяження № 8125051).

Постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року скасовано в частині задоволення скарги ОСОБА_1 та визнання неправомірною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо незняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 31401143 та зобов`язання уповноважених осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 листопада 2014 року у виконавчому провадженні

№ 31401143 (запис про обтяження № 8125051), та закрито провадження у справі в цій частині.

В іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року залишено без змін.

У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, де заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким залишити скаргу без розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували, що повернення виконавчого листа на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є закінченням виконавчого провадження та не звільняє боржника від обов`язку виконати рішення суду. За таких обставин вважає, що відсутні підстави для зняття арешту, а судами не правильно застосовано норми права та неповно з`ясовано обставини справи.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1

на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторський центр»,

за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 2610/4833/2012.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 червня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник