Провадження № 2/333/1445/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг, -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2024 року ТОВ «Керуюча компанія Мрія» в особі представника адвоката Нємної Т.І. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг. Позов обґрунтований таким. Керуючись Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» виконавчим комітетом Запорізької міської ради, в порядку, передбаченому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016 року № 150 «Про затвердження порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку», проведено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку у м. Запоріжжі. Рішенням Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про визначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», яким є ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. Відповідно до п. 7 рішення, інформацію про управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія») доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті ЗМР та на інформаційному стенді будинку. 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (замовник) та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (управитель) укладено договір № К-855 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (на виконання рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520). Згідно з п. 18 цього договору він набрав чинності з моменту його підписання. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01.11.2017 року. В силу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п. 6 ст. 11, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. На теперішній час договір є чинним. Згідно з умовами договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалось надавати замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 1 та вище поверхах будівлі 4,12 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. 01.05.2021 року між співвласниками будинку та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» укладено договір № 149-У/21 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою. Відповідно до його умов, сторонами погоджено тариф на оплату послуг з управління будинком, який становить 4,116 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, що знаходиться у власності/користуванні кожного зі співвласників. Строк внесення оплати за послуги визначений п. 3.2 Договору № 149/У/21: «плата за послугу з управління, а також інші платежі, відносно яких прийнято співвласниками рішення про сплату, штрафні санкції нараховуються щомісячно Управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим». Згідно з п. 3.5 договору, Управитель має право в односторонньому порядку на зміну розміру складових вартості послуги. В квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована та проживає ОСОБА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на ОСОБА_1 . Відповідач споживала послуги, що надавались ТОВ «КК «Мрія». Між сторонами встановлювалися зобов`язальні правовідносини з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Однак, оплату за отримані послуги відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року утворилась заборгованість в сумі 7 533 грн. 60 коп.

Позивач просить суд:

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року в розмірі 7 533 грн. 60 коп.;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

Ухвалою судді від 25.11.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

10.01.2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» про стягнення вартості відновлювального ремонту, вартості послуги перед ремонтного обстеження наслідків затоплення квартири, моральної шкоди.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову та об`єднанні справ в одне провадження.

07.05.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов. Заперечення проти позову обґрунтовані таким. Підставою для нарахування боргу позивач зазначає Рішення ЗМР від 01.09.2017 року, а також договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 855 від 06.09.2017 року. Відповідно до п. 18 вказаного договору : «цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018 року». Тобто станом на 01.12.2020 року даний договір втратив чинність, а отже у ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» не має права вимагати здійснення від мешканців будинку АДРЕСА_1 будь-якої плати на її користь. Інші договори відсутні.

Також просить застосувати позовну давність. Окрім того, зазначено, що витрати на правничу допомогу належно не підтверджені (відсутні детальний опис, розрахунок), сума значно завищена і неспіврозмірна.

Представник позивача в судове засідання не з явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини її неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а такождостатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (замовник) та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (управитель), на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, було укладено договір № К-855 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 10-12).

При цьому, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є: зокрема здійснює діяльність з управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, обслуговування систем безпеки, загальне прибирання будинків тощо, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 договору, управитель зобов`язується надавати замовнику послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.

Відповідно до п. 5 договору сторони погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, на 1 поверсі 4,12 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги 3,74 грн./м.кв; 2) винагорода управителеві 0,37 грн./м.кв. Для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхах 4,12 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги 3,74 грн./м.кв; 2) винагорода управителеві 0,37 гривень/м.кв.

Об`єкт передано в управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» з балансу КП «Наше місто», що підтверджується актом прийняття-передачі об`єкта в управління, що є додатком № 1 до вказаного договору (а.с. 13-14).

Крім того, 01.05.2021 року між співвласниками вказаного житлового багатоквартирного будинку та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» укладено договір № 149/У/21 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого, сторонами погоджено тариф на оплату послуг з управління будинком, який становить 4,116 грн. за 1 кв.м загальної площі приміщення, що знаходиться у власності/користуванні кожного зі співвласників. При цьому, строк внесення оплати за послуги визначений п. 3.2 Договору № 149/У/21: «плата за послугу з управління, а також інші платежі, відносно яких прийнято співвласниками рішення про сплату, штрафні санкції нараховуються щомісячно управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим».

01.07.2023 року вказаний договір було розірвано на підставі договору № 149/У/21/Р від 01.05.2021 року про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Також судом встановлено, що в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_1 .

Особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на ім`я ОСОБА_1 . Відповідач споживала послуги, що надавались ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», між сторонами встановлювалися зобов`язальні правовідносини з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з інформацією, наданої Запорізькою міською радою, під час призначення управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» за вказаною адресою, загальна площа об`єкту нерухомості становить 51,7 кв.м.

Відповідно до розрахунку заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 надані послуги не оплачувала, у зв`язку з чим за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 7 533 грн. 60 коп. (а.с. 23).

Заперечення відповідачем ОСОБА_1 позовних вимог у зв`язку з тим, що договір ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» втратив свою чинність, суд не бере до уваги, з огляду на таке.

Частиною шостою ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Враховуючи відсутність письмових повідомлень жодної із сторін іншій стороні про відмову від договору, в силу ч. 6 ст. 11 вказаного Закону, станом на 30.06.2023 року договір № К-855 від 06.09.2017 року, укладений між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», про надання послуг з управління багатоквартирним будинком був чинним.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом першим ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (виконавцем) було надано послуги управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року на загальну суму 7533,60 грн., споживачем за надані послуги взагалі не здійснено жодної оплати.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з управління багатоквартирним будинком.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 981475 від 20.12.2024 року, ОСОБА_1 (з 15.04.1999 року) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (ч. ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України).

Як передбачено ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (№ 417-VIII від 14.05.2015 року) управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» врегульовано питання щодо управління багатоквартирним будинком управителем.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк. До договорів, предметом яких не є управління багатоквартирним будинком, передбачене частиною шостою цієї статті, обмеження щодо строку договору не застосовується. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дається визначення поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокремаприбирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем),утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Таким чином, внески і платежі співвласника будинку та платежі на утримання будинку та прибудинкової території, які є предметом позову, є житловими та комунальними послугами.

Частиною першою ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 2); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг (п. 4); на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (п. 5); складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт (п. 9).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (п. 1); у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг (п. 5); за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку (п. 7); щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження (п. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.11.2019 року у справі № 686/14833/15-ц.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, може бути достроково розірваний у випадках та порядку, визначених законом (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як передбачено п. 3-1, 6 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У разі якщо такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

З дати введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною. Виконавець таких послуг або управитель має право достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцем таких послуг або управителем, визначеним згідно із цим Законом до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, втрачають чинність з дати, визначеної зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, або з дати початку виконання зобов`язань за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним за правилами, визначеними цим Законом, але не раніше ніж через два місяці після направлення особою, уповноваженою на це зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, такому виконавцю, управителю письмового повідомлення про припинення договорів.

У такому разі виконавець або управитель не пізніше 30 днів з дати припинення договорів має здійснити остаточне нарахування плати за надані послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих відповідних послуг.

Пільги та субсидії для відшкодування витрат з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються протягом строку дії договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

До затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками, а в разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах - виконавчим органом місцевої ради (або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг). Умови таких договорів, що суперечать положенням Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, не застосовуються, а регулювання відносин сторін договору в цій частині здійснюється згідно з відповідними нормами Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

У багатоквартирних будинках, у яких станом на 1 січня 2021 року не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», виконавчий орган місцевої ради (або інший орган суб`єкт владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг) зобов`язаний оголосити і провести такий конкурс до 1 травня 2021 року. Порядок проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Організатор конкурсу не може встановлювати інші умови чи положення проведення конкурсу, які суперечать такому порядку. Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників багатоквартирного будинку підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. У разі якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники багатоквартирного будинку приймуть рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, вони мають право достроково розірвати такий договір з дати, визначеної зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, але не раніше ніж через два місяці після направлення особою, уповноваженою на це зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, такому виконавцю, управителю письмового повідомлення про припинення договору. У такому разі управитель має здійснити остаточне нарахування плати за надані послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих відповідних послуг. У разі якщо конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку не було проведено до 1 травня 2021 року, виконавчий орган відповідної місцевої ради (або інший орган суб`єкт владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг) зобов`язаний не пізніше шести місяців з дня припинення або скасування воєнного стану оголосити і провести такий конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку у будинках, у яких станом на дату, що передує двом місяцям до запланованої дати оголошення конкурсу, не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено і не проведено такий конкурс відповідно до п. 5 ст. 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та абзацу першого цього пункту.

Як вбачається з долучених до позову матеріалів рішенням виконавчого комітету ЗМР № 520 від 01.09.2017 року призначено управителів багатоквартирних будинків.

З матеріалів справи вбачається, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 , був укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

Оскільки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не було створено на момент виникнення спірних правовідносин і сторони договору не повідомили одна одну про відмову від договору, а у межах вказаного строку співвласники зазначеного вище багатоквартирного будинку не порушували в установленому законом порядку питання щодо розірвання договору чи обрання іншого управителя, тому договір від 06.09.2017 року відповідно, вважався продовженим на рік.

Доказів того, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, був достроково розірваний до грудня 2020 року у порядку, визначеному законом, відповідачем не надано.

Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Управитель веде окремий облік доходів і витрат (облікову карту) щодо кожного багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, та забезпечує співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до цієї інформації щодо їхнього будинку в порядку, передбаченому договором (ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За положеннями статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, відповідач зобов`язання з оплати наданих послуг за період з грудня 2020 року по червень 2023 року включно належним чином не виконала, у зв`язку з чим, за останньою утворилась заборгованість в сумі 7 533 грн. 60 коп.

Факт наявності заборгованості в розмірі 7 533 грн. 60 коп. підтверджується матеріалами цієї справи й не спростований відповідачем в ході її розгляду.

Оскільки відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, оформлених у встановленому договором та законом порядку, зокрема, актів-претензій, не надано, оплату наданих послуг не довів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 7 533 грн. 60 коп. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Європейський суд з прав людини, практика якого є обов`язковою для застосування національними судами, зауважує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia2, заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується в даному випадку саме з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (позивача) та співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

11.03.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», якою з 12.03.2020 р. на усій території України введено карантин та Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запроваджування обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року № 1236 та від 21.04.2021 року № 405 «Про внесення змін до деяких актів КМУ» було продовжено карантин. Так, карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановлено відмінити з 24 год. 00 хв. 30.06.2023 року на всій території України на підставі постанови КМУ від 23.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Окрім того, згідно з п. 19 Розділу «Прикінцеві положення» ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні`у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, наразі не припинений.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності.

Розглянувши вимоги ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн., суд дійшов до такого.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

В позовній заяві представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

Відповідачем не надано суду доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу, проте остання зазначила, що витрати належно не підтверджені і є значно завищеними.

Суд дійшов до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підтвердженні наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема: ордером на надання правничої допомоги № 1199923 від 06.11.2024 року, актом наданих послуг № 94 від 13.11.2024 року; платіжною інструкцією № 1308 від 13.11.2024 року, а тому їх слід покласти на відповідача у розмірі 1 500,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2-а, , 7 533 (сім тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 60 коп. заборгованості по оплаті за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2-а, , судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2-а, , судові витрати у вигляді понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик