КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 травня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/23369/20

Головуючий у першій інстанції - Українець В.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11439/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року заяву АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, що був виданий на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 травня 2011 року стосовно боржника ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою оригіналу виконавчого листа. Поновлено АТ «Універсал Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа 2-1974/11, виданого щодо ОСОБА_1 Солом`янським районним судом м. Києва по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2011 року.

Повна ухвала складена 25 березня 2024 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 04 травня 2025 року ОСОБА_1 направила до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

08 травня 2025 року апеляційним судом направлено запит до суду першої інстанції про витребування матеріалів цивільної справи.

22 травня 2025 року цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду та 23 травня 2025 року передана судді-доповідачу.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на оскарження ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року, зважаючи на те, що він пропущений з поважних причин. На обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначала, що оскаржувану ухвалу отримано представником позивача безпосередньо в канцелярії Солом`янського районного суду міста Києва при ознайомленні із матеріалами справи 24 квітня 2025 року.

Також зазначала, що внаслідок воєнного стану та військових дій на території України з 25 травня 2022 року вона має статус зовнішньо переміщеної особи та знаходиться під тимчасовим захистом в Республіці Ірландія.

Вказувала, що проживаючи за кордоном не мала змоги отримувати жодних процесуальних документів та користуватись своїм електронним кабінетом в Електронному суді через блокування входу із зарубіжних акаунтів.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Згідно з ч. 3 цієї ж статті строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що датою складання повного тексту ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 є дата 25 березня 2025 року. Колегією суддів також встановлено, що до ЄДРСР забезпечено надання загального доступу 25 березня 2024 року. Апеляційну скаргу апелянтом подано 04 травня 2025 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно ч. 11 ст. 272 ЦПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідач ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд даної справи, отримувала поштову кореспонденцію від суду та брала участь у розгляді справи, про що свідчать подані нею заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи (а.с.166-167), заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.168), заява про відкладення розгляду справи (а.с.171-172), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.179-182), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.183-186)

Крім того, судова повістка від 21 лютого 2024 року була доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 22 лютого 2024 року о 09:34:09 (а.с.203); судова повістка від 12 березня 2024 року була доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 12 березня 2024 року о 23:49:39 (а.с.203); ухвала суду від 22 березня 2024 року була доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 23 березня 2024 року (а.с.217).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у розумінні ч. 2 ст. 358 ЦПК України вважається обізнаним про розгляд даної справи.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на будь-які обставини непереборної сили та судом апеляційної інстанції таких обставин не встановлено.

Апеляційним судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц (провадження № 61-22496св19), відповідно до якого аналіз ст. 358 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

Крім того, в постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 613/1167/15-ц (провадження № 61-18650св19), від 01 грудня 2021 року в справі № 613/1250/15-ц (провадження № 61-20989св19), від 19 березня 2021 року в справі № 210/2663/18 (провадження № 61-710св21) наведено схожі за змістом правові висновки, а саме про те, що сама по собі обізнаність учасника справи про розгляд справи судом першої інстанції є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у разі подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми права та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Судді Київського апеляційного суду: В.В. Саліхов

Є.П. Євграфова

Б.Б. Левенець