ПОСТАНОВА

іменем України

02 червня 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/928/24

провадження № 22-ц/4809/671/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 13 січня 2025 року у складі судді Савельєвої О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»«Приватбанк» (далі по тексту АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказало, що 10 вересня 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою Паспорту кредиту та Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної карти - картка «Універсальна»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка - 42,0% річних; кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 зі строком дії - 12/23, а згодом отримала кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_2 зі строком дії - 07/27. ОСОБА_1 користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору.

Під час підготовки даної позовної заяви банком було встановлено, що ОСОБА_1 перестала вносити кошти посилаючись на «спірні», на її думку, операції, які були проведені по її кредитній картці № НОМЕР_1 за 22 травня 2023 року. Згідно з випискою по рахунку 22 травня 2023 року було здійснено зняття готівки у двох банкоматах. Перевіркою інформації встановлено що 24 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася у підтримку банку із заявою про «спірні» операції по її рахунку. Банком було зафіксоване дане звернення та направлено на перевірку до служби безпеки банку. В ході перевірки службою безпеки банку встановлено, що 22.05.2023 зафіксовано вхід в систему дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 (далі - Приват24) клієнтки ОСОБА_1 . Вхід до аккаунту Приват24 клієнтки ОСОБА_1 зроблений нею особисто або особою, що володіла інформацією про логін та пароль до аккаунту Приват 24, оскільки дані було вказано вірно, зміни логіну та паролю під час входу не виявлено. При цьому, банк надсилав повідомлення та отримав підтвердження входу до аккаунту клієнткою ОСОБА_1 . Щодо операцій від 22.05.2023 встановлено, що за допомогою особистого кабінету Приват24 ОСОБА_1 здійснила підв`язку кредитної картки №380130 до безконтактного платіжного інтерфейсу та використовуючи сервіс безконтактної оплати було здійснено зняття коштів у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» та банкоматі іншого банку. Отже можно зробити висновок, що зняття коштів відбувалося особисто ОСОБА_1 або особою, яка мала всю необхідну інформацію для доступу до особистого кабінету Приват24 внаслідок самостійного розголошення власником. Оскільки клієнт зобов`язаний не передавати третім особам логін, пароль та інші дані для входу до Приват24, тому вина банку в знятті коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 відсутня. ОСОБА_1 після 22.05.2023 продовжувала користуватися карткою і кредитними коштами на рахунку, зокрема, проводила поповнення картки, а саме 31 травня 2023 року на суму 11000 грн, у січні 2024 року на суму 20 грн, у лютому 2024 року на суму 0 грн 12 коп. Дані операції свідчать про визнання ОСОБА_1 заборгованості по кредитній картці після «спірної» операції. Оскільки ОСОБА_1 відмовилася виконувати погоджені нею Умови договору з банком, в порушення п.1.4 договору свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, тому станом на 11 березня 2024 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, має заборгованість у сумі 36750 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29478 грн 47 коп та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7271 грн 53 коп. Оскільки ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань позивач просив стягнути на свою користь зазначену суму заборгованості.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 13 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

ОСОБА_2 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 13 січня 2025 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» - без задоволення. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк». Підписанням цієї заяви ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, які разом становлять договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Підписанням даного документу сторони погодили істотні умови договору за користування кредитною картою, у тому числі основні умови кредитування (тип кредиту, суму кредитного ліміту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, тощо), погодили інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та погодили наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, у тому числі щодо права банку нараховувати пеню та застосування підвищеної процентної ставки у разі невиконання зобов`язання тощо. Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на таких умовах: розмір кредитного ліміту не перевищує 50000 грн для карт «Універсальна», 75000 грн для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; процентна ставка, відсотків річних 42,0% для карт «Універсальна», 40,8% для карт «Універсальна Gold»; тип процентної ставки фіксована (т.1 а.с.36-50).

Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 11 січня 2024 року про видані картки на ім`я ОСОБА_1 10 вересня 2020 року видано кредитну картку « ОСОБА_3 » № НОМЕР_1 з терміном дії до 12/23. Надалі, 24 травня 2023 року на її ім`я видано кредитну картку « ОСОБА_3 » № НОМЕР_2 з терміном дії до 07/27 (т.1 а.с.243).

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджується встановлення 10 вересня 2020 року кредитного ліміту у розмірі 300 грн. Надалі розмір кредитного ліміту періодично змінювався, а саме 16.09.2021 кредитний ліміт встановлено у розмірі 31000 грн; 28.12.2021 11000 грн; 23.01.2023 21000 грн; 26.01.2023 11000 грн; 20.05.2023 41000 грн; 31.05.2023 30000 грн; 07.08.2023 30000 грн; 18.08.2023 30000 грн; 29.08.2023 30000 грн; 08.09.2023 0 грн 00 коп (т.1 а.с.242).

Відповідно до долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості станом на 11 березня 2024 року у ОСОБА_1 , з урахуванням внесених коштів, утворилася заборгованість за невиконання кредитного зобов`язання за кредитним договором б/н від 10.09.2020 у сумі 36750 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29478 грн 47 коп та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7271 грн 53 коп (т.1 а.с.27-35).

З виписки про рух коштів та виписці по картці убачається, що 22 травня 2023 року з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 здійснено зняття готівкових коштів в банкоматах у м. Вінниця на загальну суму 34944 грн (з урахуванням комісії) шляхом проведення 4 операцій, а саме о 20:34 - 10400 грн, о 20:35 - 10400 грн, о 20:36 - 10400 грн, о 20:37 - 3744 грн (т.1 а.с.142).

Судом було досліджено аудіо запис, з якого встановлено, що ОСОБА_1 зателефонувала на службу підтримки Приватбанку та повідомила, що за допомогою спеціаліста відділення банку з`ясовано, що в суботу, 20 травня 2023 року, без її згоди та відома їй було збільшено кредитний ліміт до 41000 грн, а 22 травня 2023 року з банкомату в м. Вінниця з її картки знято чотирма операціями кредитні кошти: 3 рази по 10400 грн, 1 раз 3744 грн. Дані по картці та пароль доступу до додатку Приват24 вона нікому не передавала, за посиланнями не переходила, картка знаходиться у неї на руках. Оператор повідомив, що на даний час її карту заблоковано, роз`яснила порядок перевипуску кредитної карти, а також рекомендувала звернутися до правоохоронних органів за фактом шахрайських дій (т.1 а.с.181).

12 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до голови правління АТ КБ «Приватбанк», в якій повідомила про вказаний вище випадок, про факт звернення 24 травня 2023 року до поліції, а також про те, 31 травня 2023 року вона через термінал самообслуговування внесла кошти у сумі 11000 грн для погашення свого кредитного ліміту в повному обсязі з метою зупинення нарахування відсотків (за рекомендацією банку). Просила провести внутрішнє розслідування по вищевказаному випадку, на час слідства призупинити нарахування відсотків по кредиту та за рахунок винних осіб або власних коштів банку повернути кошти у розмірі 34944 грн. За результатами розгляду вказаної заяви АТ КБ «ПриватБанк» листом від 01 липня 2023 року повідомило ОСОБА_1 , що за картрахунком № НОМЕР_3 22.05.2023 було здійснено ряд операцій за допомогою картки, яка була додана до сервісу Google Pay. Для того, щоб зняти грошові кошти, був правильно введений ПІН-код картки. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних, а також за збереження коштів клієнта у разі розголошення клієнтом відомостей про логін та пароль для входу в систему «Приват24» третім особам. Тому підстав для повернення грошових коштів та призупинення нарахування відсотків банк не убачає (т.1 а.с.139-141).

06 травня 2024 року АТ КБ «Приватбанк» проведено службову перевірку фактів, вказаних ОСОБА_1 , за результатами якої встановлено, що 22 травня 2023 року з карткового рахунку НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) була списана сума у загальному розмірі 34944 грн шляхом 4 операцій по зняттю готівки, а саме о 20:34:04 - 10400 грн, о 20:35:24 - 10400 грн, о 20:36:53 - 10400 грн, о 20:37:46 - 3744 грн. Перевіривши логи входу до особистого кабінету Приват24, виявлено вхід з іншого пристрою 2023-05-20 о 19:49:09.929, про що банк надіслав повідомлення у вигляді ІVR дзвінка для підтвердження входу в додаток Приват24 (скрін), при якому клієнт підтвердив надання доступу до свого аккаунту в Приват24 з іншого пристрою. Також банк направив повідомлення про вхід з іншого пристрою в додаток Приват24 клієнта (скрін). Зміни логіну та паролю входу не виявлено, це свідчить про те, що третім особам були відомі дані для входу в особистий кабінет Приват24 клієнта. Отримавши доступ до особистого кабінету Приват24, 20.05.2023 о 19:49:48 третіми особами було здійснено операцію по збільшенню кредитного ліміту до суми у розмірі 41000 грн (скрін), про що було надіслано повідомлення в додаток Приват24 та зафіксовано відкриття даного сповіщення (скрін). Надалі, 22.05.2023 о 19:17:38, маючи доступ до особистого кабінету Приват24 клієнта, третіми особами було здійснено операцію по прив`язці картки до сервісу безконтактної плати Gpay (скрін). В період з 20:34:04 по 20:35:24 22.05.2023 третіми особами за допомогою сервісу безконтактної оплати Gpay та коректного введення PIN коду картки НОМЕР_5 , було здійснене зняття готівкових коштів в банкоматі CAVI9982 АТ КБ Приватбанку за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 20:36:53 по 20:37:46 22 травня 2023 року третіми особами за допомогою сервісу безконтактної оплати Gpay та коректного введення PIN коду картки НОМЕР_1 було здійснене зняття готівкових коштів в банкоматі А0101882, який належить іншому банку. Банком були подані заявки на повернення коштів за даними операціями (скрін), проте вони були відхилені згідно з правилами МПС, оскільки PIN код картки було введено коректно, що підтверджує розголошення клієнтом персональних даних, а саме PIN код до картки. Таким чином, виявлено розголошення клієнтом даних доступу до особистого кабінету Приват24 та особисте надання доступу до свого аккаунту Приват24 з нетипового пристрою (т.1 а.с.158-168).

До матеріалів перевірки також додано фото з банкомату CAVI9982 АТ КБ Приватбанку за адресою: вул. Героїв Нацгвардії,65, м. Вінниця, з якого, як вказано у висновку, встановити особу, яка знімала кошти в період з 20:34:04 по 20:35:24 22.05.2023, неможливо (т.1 а.с.169-170).

Як свідчить талон-повідомлення єдиного обліку №4316 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 24 травня 2023 року о 15 год 22 хв ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про те, що 22 травня 2023 року з картки банку АТ КБ «Приватбанк» №380130, видану на її ім`я, було списано грошові кошти на загальну суму 34944 без відома останньої (т.1 а.с.143).

За вказаним фактом 10.06.2023 відділом поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження №0000556 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (т.1 а.с.144).

Підслідність у даному кримінальному провадженні змінено 29 грудня 2023 року та для подальшої організації досудового розслідування матеріали кримінального провадження направлені до відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (т.1 а.с.145).

Як убачається з наданих суду копій матеріалів кримінального провадження №0000556, досудове розслідування на час розгляду цієї справи триває, підозра жодній особі не повідомлена (т.1 а.с.190-228).

Під час досудового розслідування, зокрема, внаслідок проведення повного та детального аналізу вилученої з AT КБ «ПриватБанк» інформації щодо руху коштів по картковому рахунку № НОМЕР_1 , встановлено таке:

- 22.05.2023 о 20:34:04 з банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , відбулося зняття готівки у сумі 10000 грн в банкоматі: DN00 st.Nekrasova,65, Vinnytsia. Банкомат: AT КБ «Приватбанк» CAVI9982;

- 22.05.2023 о 20:35:24 з банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , відбулося зняття готівки в сумі 10000 грн в банкоматі DN00 st.Nekrasova,65, Vinnytsia. Банкомат: AT КБ «Приватбанк» CAVI9982;

- 22.05.2023 о 20:36:53 з банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , відбулося зняття готівки в сумі 10000 грн в банкоматі BRANCH 10001-0177, VINNYTSYA. Банкомат: AT «Ощадбанк» НОМЕР_6 ;

- 22.05.2023 о 20:36:53 з банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , відбулося зняття готівки в сумі 3744 грн в банкоматі BRANCH 10001-0177, VINNYTSYA. Банкомат: AT «Ощадбанк» НОМЕР_6 .

Також було встановлено нетиповий вхід в інтернет банкінг ОСОБА_1 . Приват24 з пристрою, який має ідентифікатори: Іmеі: caba28dcl99bflde, модель: Galaxy Tab4 7.0|Samsung, використовуючи наступні ІР-адреси:

- 20.05.2023 о 19:49:09 ІР-адреса НОМЕР_7 провайдер ТОВ «Лайфселл»;

- 21.05.2023 о 01:17:13 ІР-адреса 46.211.238.254 провайдер AT «Київстар»;

- 21.05.2023 о 16:51:46 ІР-адреса НОМЕР_8 провайдер ТОВ «Лайфселл»;

- 21.05.2023 о 22:22:28 ІР-адреса НОМЕР_9 провайдер ТОВ «Лайфселл»;

- 21.05.2023 о 23:36:21 ІР-адреса НОМЕР_9 провайдер ТОВ «Лайфселл»;

- 22.05.2023 о 13:10:38 ІР-адреса 88.155.98.198 провайдер ТОВ «Лайфселл»;

- 22.05.2023 о 19:07:52 ІР-адреса НОМЕР_10 провайдер ТОВ «Лайфселл»;

- 22.05.2023 о 19:55:55 ІР-адреса НОМЕР_10 провайдер ТОВ «Лайфселл»;

- 22.05.2023 о 20:33:02 ІР-адреса НОМЕР_10 провайдер ТОВ «Лайфселл» (т.1ь а.с.221 зворот-222).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено вчинення відповідачкою дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. При цьому, відповідач, виявивши безпідставне підвищення кредитного ліміту та зняття цих коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, приймаючи до увагу наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Разом з цим, ч.1 ст.1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з ч.ч.7-9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 №705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі №501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі №577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі №759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22, від 06 вересня 2023 року у справі №686/30030/21.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі №552/2819/16-ц вказано, що «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами Верховний Суд виходив з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16ц вказано, що, встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16 (провадження № 61-17629св18) зазначено, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №753/12781/23 зазначено, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи, яка переглядається, убачається, що збільшення кредитного ліміту 20 травня 2023 року до 41000 грн та подальшого зняття кредитних коштів 22 травня 2023 року чотирма операціями на загальну суму 34944 грн, а саме 3 рази по 10400 грн, 1 раз 3744 грн з карткового рахунку відповідача відбулося не за розпорядженням відповідача і, виявивши це, остання повідомила адміністрацію банку-кредитодавця та звернулась до правоохоронних органів, що підтверджується належними доказами. За даним фактом триває досудове розслідування у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами.

Позивачем не було доведено належними, достовірними та допустимими доказами, що саме ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання банківської операції, не може безпосередньо свідчити про те, що саме відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 13 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко