Справа № 943/601/24 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/811/3398/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законний представник якого ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів, в якому просив:

1) визнати за ним право власності на все майно (рухоме та нерухоме), де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті, і на що вона мала право за законом, в порядку спадкування, а саме:

- 1/2 приватизованого будинку по АДРЕСА_1 ;

- 1/8 частки квартири АДРЕСА_2 ;

- 1/8 частки автомобіля Ауді, модель S6.2.2, 1996 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 ;

- 1/4 частки гаража по АДРЕСА_1 в гаражному кооперативі;

- 1/2 майна (грошових коштів) від суми 50 000,00 грн страхового відшкодування присуджених матері у справі № 462/2618/16, в зв`язку зі смертю сина,

2) стягнути на його користь із ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_2 , грошову компенсацію в зв`язку зі смертю ОСОБА_4 в сумі 15 050,00 дол. США.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама ОСОБА_4 . 17.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 . 02.11.2018 ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 2009 р.н. Також спадкоємцем першої черги за законом є сестра позивача ОСОБА_5 , яку рішенням Буського районного суду Львівської області від 20.05.2019 у справі №462/7895/18 усунуто від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

У спадкове майно входить приватизований будинок по АДРЕСА_1 ; 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 ; 1/4 частки автомобіля Ауді модель S6.2.2, 1996 року випуску, № кузову НОМЕР_1 ; 1/2 частки гаража по АДРЕСА_1 , в гаражному кооперативі; майно (грошові кошти) у справі №462/2618/16, де матері належить 50 000,00 грн страхового відшкодування, в зв`язку з смертю сина; грошова компенсація від ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс»», в зв`язку з смертю сина ОСОБА_4 в розмірі 30 100,00 дол. США.

Позивач зазначає, що він має право успадкувати та переоформити майно (рухоме та нерухоме), що належало за життя ОСОБА_4 , однак через вимогу нотаріуса провести переоцінку майна, що коштує значних грошових коштів, яких у нього немає, через скрутне матеріальне становище та малозабезпеченість своєї сім`ї, він позбавлений можливості переоформити спадщину на себе із отриманням свідоцтва про власності. Нотаріус унеможливила отримання належної йому частки у спадщині після померлої матері, а тому просив задовольнити його позов.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.10.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що що він має право успадкувати та переоформити майно (рухоме та нерухоме), що належало за життя ОСОБА_4 , однак через вимогу нотаріуса провести переоцінку майна, що коштує значних грошових коштів, яких у нього немає, через скрутне матеріальне становище та малозабезпеченість своєї сім`ї, він позбавлений можливості переоформити спадщину на себе із отриманням свідоцтва про власності. 24.03.2017 мати позивача зверталась із заявою до законного представника відповідача з проханням виплатити їй належну суму компенсації від ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», в зв`язку з смертю сина. Однак, такі кошти їй не були виплачені. Тому у нього є претензії на отримання своєї частки 1/2 від суми 30 100,00 дол. США, що становить 15 050,00 дол. США. Крім цього вказує, що його мама мала право на 50 000,00 грн страхового відшкодування присуджених їй у справі № 462/2618/16, в зв`язку зі смертю сина.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Другої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

В межах установлений законом строків із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 . Другою львівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 247/2018.

15.06.2020 Друга львівська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері ОСОБА_4 йому необхідно особисто звернутись в Другу львівську державну нотаріальну контору та надати нотаріусу згідно Порядку вчинення нотаріальних дій такі документи: оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, довідку про технічну характеристику нерухомого майна БТІ, а також копію рішення суду про усунення ОСОБА_5 від спадкування. Після того він отримає квитанції на оплату за видачу свідоцтва. Про час отримання свідоцтва йому буде повідомлено додатково.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватноправовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду від 08.11.2023 в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно із частинами першою, п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто внаслідок спадкування на майно, яке належало спадкодавцеві на праві власності, право власності на це майно у спадкоємця виникає з часу відкриття спадщини.

Однак, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03.01.2025 у справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на заявлені позивачем підстави позову (неможливість оформити спадкові права на спадкове майна через скрутне матеріальне становище) та відсутність відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом (наявний в матеріалах справи лист нотаріуса носить рекомендаційний характер для позивача де йому роз`яснено, які дії він має вчинити для отримання свідоцтва), відсутні правові підстави для використання позивачем такого способу захисту його спадкових прав, як визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Також позивач заявив вимогу про стягнення на його користь із ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_2 , грошової компенсації в зв`язку зі смертю ОСОБА_4 в розмірі 15 050,00 дол. США.

Однак судом встановлено, що в провадженні судів перебувала цивільна справа № 462/7264/15 і постановою Верховного Суду від 21.07.2021 на користь ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_6 , з ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» стягнуто 10 000,00 дол. США компенсації у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .

Тобто спір про стягнення компенсації у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_4 ОСОБА_4 уже вирішено у справі № 462/7264/15.

Посилання апелянта на те, що він має право на отримання 15 050,00 дол. США не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що за життя його мати ОСОБА_4 мала права на вказані кошти і що такі права входять до складу спадщини після її смерті.

Крім цього питання щодо права на коштів від суми 50 000,00 грн страхового відшкодування, присуджених матері ОСОБА_1 у справі № 462/2618/16, можуть бути вирішені відповідно до ст. 442 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 30.05.2025

Головуючий

Судді