єдиний унікальний номер справи 531/1317/25
номер провадження 2-з/531/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Фисун Л.С., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Єгоріхіна Станіслава Миколайовича про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви,

в с т а н о в и л а:

02 червня 2025 року до суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 -адвоката Єгоріхіна С. М. про забезпечення позову, поданої до пред`явлення позовної заяви, в якій просить суд заборонити ТОВ «ГК «Нафтогаз України», АТ «Оператор газорозподільчої системи «Полтавагаз» здійснювати заходи та вчиняти дії щодо примусового припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , у зв`язку з наявною заборгованістю за послугу з постачання природного газу/ нездійснення оплати за природний газ.

Заяву обґрунтовано тим, що на адресу місця проживання заявника: АДРЕСА_1 надійшло повідомлення від ТОВ «ГК» Нафтогаз України» про припинення споживання природного газу за №119/4.3.1-33134-2025/260055467, у зв`язку з тим, що за особовим рахунком заявника обліковується заборгованість з оплати за спожитий природний газ у розмірі 22862,59 гривень, яка утворилась за період з 12.09.2024 по 31.03.2025.

Відповідно до даних, отриманих з особистого кабінету заявника, в період із 01.09.2024 по 30.04.2025 спожито природного газу 751 м3, що з розрахунку за 1 м3 -7,95689 грн складає 5975,62 гривень. Ця сума заборгованості, сплачена заявником в повному обсязі. Заборгованість в сумі 22862,59 гривень, зазначена в повідомленні ТОВ «ГК» Нафтогаз України», підлягає перерахуванню на підставах, які будуть викладені в позовній заяві, поданій до суду.

Необхідність забезпечення позову вмотивовано тим, що заявнику 29.05.2025 вручене письмове повідомлення від ТОВ «ГК» Нафтогаз України» про припинення газопостачання (розподілу) природного газу від 13.05.2025.

Ефективним способом забезпечення позову є заборона вчиняти будь-які дії із припинення газопостачання (розподілу) природного газу через існування заборгованості.

З метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та забезпечення позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження труднощів у подальшому його виконанні такого рішення.

Невжиття заходів, впливає на права та інтереси заявника, оскільки позбавляє його можливості поточного споживання природного газу, як під час приготування їжі так із початком опалювального періоду в поточному році.

Заява розглядається в порядку статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення учасників справи.

Вивчивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина перша, друга статті 149 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинен враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створить перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, а також не вирішується наперед результат розгляду справи по суті позову.

Вимогою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, майбутній спір має стосуватися правомірності нарахування ОСОБА_1 суми заборгованості за спожитий природній газ за період із грудня 2024 року по квітень 2025 року.

За вказаних обставин, суд вважає, що заявником не доведено, яким чином незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення в частині зняття/перерахунку заборгованості з особового рахунку заявника.

Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, вид забезпечення позову не є співмірним із позовними вимогами, які будуть заявлені.

Окрім того слід зазначити, що заборона припиняти газопостачання споживачу є перешкодою у здійсненні господарської діяльності та порушує законні права ТОВ «ГК Нафтогаз України» передбачені Правилами постачання природного газу.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що заявником не наведено жодних підстав для забезпечення позову, обґрунтування необхідності його застосування, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-150,153,260 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката-Єгоріхіна Станіслава Миколайовича про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.С. Фисун