Справа № 758/160/20
Провадження № 2/758/1401/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиної А.В., Оболонській Ю.С.,

за участю: представник позивачів - адвоката Абрамчука Д.В.,

представників відповідача-1 - Кривохижого Ю.В., Сказка М.І., Котовського В.М.,

представника відповідача-2 - адвоката Черниша М.О.,

представника відповідача-3 - Кравець Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району», Комунального підприємства «Київтеплоенерго» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року позивачі ОСОБА_1 (позивач-1) та ОСОБА_2 (позивач-2), інтереси яких представлені адвокатом Абрамчуком Д.В., звернулися до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (відповідача -1), Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» (відповідача -2) , Комунального підприємства «Київтеплоенерго» (відповідача -3), в якому просять: 1) стягнути солідарно з відповідачів - Київської міської ради, Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» грошову компенсацію на користь ОСОБА_1 за завдану моральну шкоду у розмірі 150 000,0 грн.; 2) стягнути солідарно з відповідачів - Київської міської ради, Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» на користь ОСОБА_2 за завдану матеріальну шкоду у розмірі 218 443,7 грн.; 3) стягнути солідарно з Київської міської ради, Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» грошову компенсацію на користь ОСОБА_2 за завдану моральну шкоду у розмірі 50 000,0 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 (позивач-2) на праві приватної власності належить мотоцикл марки «SUZUKI», модель «GSX1300BKA» 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ВРЕР-1 УДАШ в м. Києві 10.09.2009. На виконання усних домовленостей, ОСОБА_2 видав ОСОБА_1 ( позивач-1) довіреність на право керування (користування) мотоциклом, продажу, обміну його і т.д., яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко А.В. строком на 10 років (реєстраційний номер 1047) На підставі вище зазначеної довіреності, керуючи мотоциклом «SUZUKI», 22 травня 2019 року о 8 год. 30 хв. позивач-1 виїхав із місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та рухався у напрямку місця розташування салону «SUZUKI» за адресою м. Київ, вул.. Новокостянтинівська, буд. 1. Прямуючи до місця призначення, проїхав Набережно - Хрещатинську вулицю та на червоний сигнал світлофору здійснив зупинку у середній смузі автомобільної дороги, розташованої по вул.. Набережно - Лугова. Одразу, після зеленого сигналу світлофору, продовжуючи рух зі швидкістю приблизно 15-20 км/год. у середній смузі автомобільної дороги позивач-1 раптом збагнув, що продовжити рух неможливо, адже практично вся автомобільна дорога по вказаній вулиці була вкрита вибоїнами та ямами, а отже ОСОБА_1 був змушений продовжити рух по лівій смузі. Приблизно на відстані 30 метрів, від місця зупинки на червоний сигнал світлофору, позивач-1 побачив, що дорожнє покриття проїзної частини дороги по якій він рухався значно просіло, а інші частини проїзної частини вкриті ямами. Таким чином, з метою уникнення дорожньо - транспортної пригоди та пошкодження мотоциклу, ОСОБА_1 намагався здійснити об`їзд пошкодженої дороги або перелаштуватись в іншу смугу, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 10 від 10.01.2001, однак був абсолютно позбавлений такої можливості, адже зліва від нього була розташована проїзна частина із зустрічним транспортним потоком, а справа - рухались інші автомобілі. Отже, не маючи жодної можливості оминути проїзд просілого дорожнього покриття із глибокими ямами, Позивач продовжив рух по зруйнованій частині дороги та одночасно, при таких несприятливих умовах, намагався впоратись із керуванням транспортним засобом. З причин, що не залежали від його волі, дотримуючись Правил дорожнього руху, позивачу довелось здійснити проїзд по дорозі, що перебувала у небезпечному (аварійному) стані, мотоцикл у момент наїзду на вибоїну, розташовану на проїзній частині на смузі руху напроти будинку АДРЕСА_2 , в результаті чого мотоцикл втратив свою курсову стійкість та відбулося падіння мотоцикла разом із позивачем-1. При цьому слід зазначити, що розмір ями в яку потрапив транспортний засіб становила глибиною більше ніж 6 см., особливо біля оглядового люку із різким поглибленням, довжина такої ями становила приблизно 2-3 м., ширина всієї смуги - вздовж всієї смуги дорожнього руху. Свідками вище зазначеної транспортної пригоди були водій авто, які також рухався по цій вулиці є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Одним із свідків була викликана бригада невідкладної медичної допомоги. Прибувши до Київської міської лікарні № 17 в результаті обстеження станом на 10 год. 40 хв. ранку 22.05.2019 було діагнозовано закритий перелом проксимального епіметафізу проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої стопи без зміщення уламків, садна, забої м`яких тканин кінцівок. Листком непрацездатності серія АДЧ № 349656 від 22.05.2019 року та Листком непрацездатності серії АДХ № 651045 від 20.06.2019 (копії додаються) також підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на лікування, у зв`язку із чим не міг виконувати свої трудові обов`язки, строком більш ніж 31 (тридцять один) день, а відтак тілесні ушкоджені згідно «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 6 від 17.01.1995 року (зокрема, п.2.2.) є ушкодженнями середньої тяжкості. Таким чином, вбачається, що аварійний стан дорожнього покриття автомобільної дороги по вулиці Набережно - Лугова у місті Києві став причиною виникнення дорожньо - транспортної пригоди 22.05.2019, внаслідок якої ОСОБА_1 зазнав середньої тяжкості тілесних ушкоджень, нестерпного фізичного болю, моральних страждань та окрім того, витрат на відновлення нормальної життєдіяльності. ОСОБА_5 , мотоцикл було передано на зберігання, що підтверджується відповідною розпискою. Після одужання, позивач-1 звернувся ФОП ОСОБА_6 , який здійснив незалежну оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) про що склав Звіт№ 0105-VV від 14.06.2019. Так, використовуючи методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів оцінювач дійшов висновку, що вартість матеріального збитку (для Позивача-2) внаслідок ДТП становить 218 443,70 грн. На місце вчинення ДТП прибув слідчий СУ ТУ Національної поліції у м. Києві капітан поліції Демчук С.Д., який склад Протокол огляду місця дорожньо - транспортної пригоди та схему ДТП. Таким чином, внаслідок порушення вимог щодо документального оформлення ДТП, згодом після отримання матеріалів від СУ ТУ Наполції у м. Києві, працівники Патрульної поліції м. Києва, були позбавлені можливості притягнути до відповідальності осіб, винних у вчиненні ДТП. Водночас, працівники Патрульної поліції, з огляду на зібрані матеріали дійшли висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення вимог п. 2.3. б, п. 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 10 від 10.01.2001. Зокрема, згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 211552 вбачається, що Позивача-1 намагались притягнути до відповідальності за те, що рухаючись по вул. Набережно Лугова, останній не врахував дорожню обстановку (наявність вибоїн та ям) у зв`язку з цим не скерував ТЗ у правильному напрямку. Згідно висновку судового експерта Автономова М.В. за № 2019-2110 від 23.10.2019, яким встановлено, «що характер завданих ушкоджень ТЗ та матеріалів адміністративного правопорушення свідчать, що перед водієм ( ОСОБА_1 ) виникла небезпека для руху з технічної точки зору». За результатом розглядом справи, Подільський районний суд м. Києва дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення (справа № 758/11738/19, постанова від 08.11.2019, суддя ОСОБА_7 ). Адвокатом Абрамчуком Д.В. було отримано відповідь в.о. головного інженера Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР Мартинюка В. № 08/13792 від 21.06.2019 у якому було зазначено, що вулиця Набережно - Лугова перебуває на балансі КП «ШЕУ Подільського району», належить до І категорії доріг, а відповідальною особою за утримання автомобільної дороги є головний інженер комунального підприємства - Єрмаков В.М. У відповіді також було зазначено, що КП «ШЕУ Подільського району» як балансоутримувач, «Також, необхідно врахувати, що комунікації КП «Київтеплоенерго», які знаходяться під дорожнім полотном, не перебувають на балансі комунального підприємства. Відповідно у випадку аварій, планових розритів та утворення просадок асфальтобетонного покриття в межах ділянок розташування підземних мереж та оглядових колодязів, КП «Київтеплоенерго» відповідальність за роботи по відновленню благоустрою, відповідно до Рішення КМДА від 25.12.2008 року за № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва», покладається на вище зазначене підприємство». У відповіді також вбачається, що відповідно до рішення Київської міської державної адміністрації «Про Правила благоустрою міста Києва» № за № 1051/1051 від 25.12.2008 року у випадку аварій, планових розриттів та утворення просадок асфальтобетонного покриття в межах ділянок розташування підземних мереж та оглядових колодязів, відповідальність несе КП «Київтеплоенерго». Таким чином, враховуючи вище наведене, порушуючи імперативні норми чинного законодавства, зокрема ст. 19 та 21 Закону України «Про автомобільні дороги» та Закону України «Про дорожній рух», Київська міська рада, КП «ШЕУ Подільського району» та КП «Київтеплоенерго» не здійснили жодних дій направлених на забезпечення безпеки руху транспортних засобів (відновлення дорожнього покриття) по вул.. Набережно - Лугова м. Києва, а отже, вбачається протиправна бездіяльність. Натомість, Київська міська рада, КП «ШЕУ Подільського району» та КП «Київтеплоенерго» протягом тривалого часу протиправно бездіяли, що призвело до завдання тілесних ушкоджень позивачу-1 та ушкоджень майна позивача-2. Вартість ремонту мотоциклу марки «SUZUKI», модель «GSX1300BKA» 2008 року ставить 218 443,70 грн. ОСОБА_2 (позивач 2) у зв`язку із витраченим часом та зусиллями для відновлення пошкодженого майна, оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 50 000,0 грн. ОСОБА_1 (позивач -1) були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, ушкодження здоров`я, тривалість відновлення та характер завданої шкоди свідчить про те, що розмір моральної шкоди позивачем -1 оцінюється в розмірі 150 000,0 грн.

Ухвалою від 30.01.2020 р. вищевказаний позов був залишений без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків, які були усунуті позивачем у встановлений законом строк.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 05.02.2020 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом з призначенням судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

В лютому 2021 р. відповідачем-1 - Київською міською радою подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача-1 просила відмовити в задоволенні позову. Мотивуючи тим, що ч. 3 статті 14 та частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо- транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Однак у пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від ЗО березня 1994 року за № 198 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Відповідно до п.2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від ЗО березня 1994 року ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо- експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо- експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначати їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів ( п. 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організації» Єдиних правил). Відповідно до п. 1 ст. 3 Статуту КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» м. Києва (зі змінами та доповненнями), підприємство створено з метою забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі. Відповідно до п. 6.1.1. ст. 6 Статуту, підприємство самостійно планує свою діяльність і визначає перспективи розвитку, виходячи з укладених договорів на виконання робіт та послуг із утримання в належному технічному і санітарному стані міських автомобільних шляхів та споруд на них. Тобто, одним із предметів діяльності підприємства є виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації, каналів, канав, туалетів та інших споруд. Також відповідно до наказу Головного управління з питань майна виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 лютого 2002 року № 23 «Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва» об`єкти зовнішнього благоустрою, зокрема, проїзди та тротуари по вулиці Набережно-Луговій на праві господарського відання закріплено за комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» м. Києва. Отже, відповідальність за належне утримання та ремонт шляхів Подільського району м. Києва покладено на КП Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» м.Києва, балансоутримувачем яких воно являється. Вказана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18. Відтак, Київська міська рада є неналежним відповідачем у справі та до неї не може бути заявлено вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди у спірних правовідносинах.

В лютому 2021 р. відповідачем -3 - КП «Київтеплоенерго» подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача-3 просила відмовити в задоволенні позову. Мотивуючи тим, що відповідно до Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затві Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71 (Правила), до пі споруд належать теплові камери, прохідні та напівпрохідні канали, колектори і колодязі. Таким чином, зазначені елементи є підземними спорудами і не є частиною дороги (і частини). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів. Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» (Закон) до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, компенсація витрат власникам транспорту засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органі В ч. 3 ст. 14,ч. 1 ст. 16 цього Закону визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки рух Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стан автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Частиною 1 ст. 24 Закону передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пункті в залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587- 97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», який чинним від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97). Зазначає, що на власника автомобільної дороги покладається обов`язок постійного контролю за станом усіх елементів дорожніх об`єктів, негайного усунення виявлених пошкоджень, а також відшкодовування збитків власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Однак, підприємство не є власником автомобільної дороги, а тому не може нести відповідальність за невжиття заходів таким власником. Оскільки у діях КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» немає складу цивільного правопорушення, тому підстави для відшкодування збитків відсутні. Крім того, якщо балансоутримувач дороги, який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень, допустив бездіяльність, це є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України. Така позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18 та від 18.02.2020 у справі №916/2586/18. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведення експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судові експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, і що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Позивачами на підтвердження розміру збитків подано звіт про визначення вартості матеріального збитку (Звіт). Однак, Звіт не містить інформації про те, що цей документ підготовлений для подачі саме до суду. До звіту не додано підтверджуючих документів на право складання таких звітів. Крім того, відсутня інформація про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як це передбачено ст. 4 Закону України " «Про судову експертизу» та Цивільним процесуальним кодексом України. При цьому Звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) містить ряд недоліків, а саме: на титульній сторінці Звіту зазначено дату оцінки - 22.05.2018, в той час як подія, про яку йде мова в позовній заяві відбулася 22.05.2019. Проте Позивачами не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями Підприємства. Позивачами недолучено доказів, які б підтвердили наявність причинно- наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями Підприємства, а тому підстав для задоволення позовних вимог, пред`явлених до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» немає.

В березня 2021 р. представником позивачів - адвокатом Абрамчуком Д.В. подано відповідь на відзив, в якій сторона позивача заперечує проти доводів відповідача-3, які є аналогічними позовній заяві.

В березня 2021 р. відповідачем -3 - КП «Київтеплоенерго» подано заперечення на відповідь на відзив, яких проти доводів представника позивачів, які є аналогічними відзиву на позовну заяву.

В квітні 2021 р. представником позивачів - адвокатом Абрамчуком Д.В. подано письмові пояснення, які є аналогічними позовній заяві та відповіді на відзив.

В червні 2021 р. відповідачем -3 - КП «Київтеплоенерго» подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача-3 просила відмовити в задоволенні позову. Мотивуючи тим, що в матеріалах справи в додатках наявні тільки протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.05.2019 року та постанова Подільського районного суду від 08 листопада 2019 року (справа №758/11738/19) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Інші докази які свідчать про наявність існування неправомірних дій відповідача, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана, вини - відсутні. Положеннями ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, і відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про дорожній рух» автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі внаселеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами, а згідно з ч. 1 ст. 24 названого Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходиться у їх віданні. В п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо- експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно та якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Зазначає, що із змісту висновку експерта №2019-2110 від 23 жовтня 2019 року судового експерта Автономова М.В., вбачається, що вихідними даними та обставинами справи є: «швидкість руху мотоцикла «SUZUKI» складала приблизно 20....30 км/год.» В позовній заяві та постанові Подільського районного суду від 08 листопада 2019 року Справа №758/11738/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначається, що Позивач-1 рухався зі швидкістю 15-20 км/год. Отже висновки зазначені у висновку експерта №2019-2110 від 23 жовтня 2019 року носять сумнівний характер, який не можна приймати як належний доказ по суті справи. Із змісту звіту №0105VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу «SUZUKI», вбачається, що дата оцінки є 22.05.2018 рік, тобто оцінка здійснювалася за рік до даної дорожньо- транспортної пригоди, що є також неналежним доказом по справі. З приводу наявного в матеріалах справи Висновку експертного дослідження за результатами проведення дорожньо-технічної експертизи від 20.12.2019 року, який був ініційований позивачем-1 через 6 місяців після дорожньо-транспортної пригоди, можна встановити відсутність бажання у позивача-1 встановити реальний стан дорожньо-шляхової мережі, який слугував би належним доказом по справі. Позивачами не надано належних доказів, які підтверджують пошкодження мотоцикла внаслідок порушення відповідачем правил, норм і стандартів при утриманні автомобільної дороги.

В липні 2021 р. представником позивачів - адвокатом Абрамчуком Д.В. подано відповідь на відзив в якій заперечив проти доводів відповідача-2, які є аналогічними позовній заяві.

В підготовчому засіданні 02.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача -1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві обставинам. Зазначає, що стороною позивача не доведено вину відповідача-1, крім того відповідача-1 не є належним відповідачем.

Представник відповідача -2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві обставинам. Зазначив, що є висновок експерта, де було вказано швидкість 15-20 км/год, дата складання 22.05.2018 р., тобто за рік до події. У висновку не вказано, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність.

Представник відповідача -3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві обставинам. Зазначає, що колодязь теплової мережі відноситься до підземної споруди, стороною позивача не надано доказ причетності відповідача-3.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на праві приватної власності належить мотоцикл марки «SUZUKI», модель «GSX1300BKA» 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ВРЕР-1 УДАШ в м. Києві 10.09.2009, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрації серії НОМЕР_3 .

Згідно довіреності між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 22.04.2013 р., ОСОБА_1 має на право керування (користування) мотоциклом, продажу, обміну його і т.д., яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко А.В. строком на 10 років (реєстраційний номер 1047).

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року у справі № 758/11738/19 провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із постанови Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року у справі № 758/11738/19, згідно протоколу серії БД №211552 від 27.08.2019 року, гр. ОСОБА_1 22 травня 2019 року близько 09 години 05 хвилин по вул. Набережно-Луговій, 6, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, чим порушив п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», що призвело до його падіння, після чого його відкинуло на металевий паркан, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, пошкоджено металевий паркан та водій ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у протоколі та не визнав себе винним у даному правопорушенні. При цьому пояснив, що 22.05.2019 року о 08 год. 30 хв виїхав із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на транспортному засобі «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_1 у напрямку місця розташування салону «Сузукі» за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1. Прямуючи до місця призначення, проїхав Набережно-Хрещатицьку вулицю та на червоний сигнал світлофору здійснив зупинку у середній смузі автомобільної дороги, розташованої по вул. Набережно-Лугова. Одразу, після зеленого сигналу світлофору, продовжуючи рух зі швидкістю 15-20 км/год у середній смузі автомобільної дороги ОСОБА_1 раптом збагнув, що продовжити рух стало неможливо, адже практично вся автомобільна дорога по вказаній вулиці була вкрита вибоїнами та ямами, а отже був змушений продовжити рух по лівій смузі. Приблизно на відстані 30 метрів, від місця зупинки на червоний сигнал світлофору, водій зауважив, що дорожнє покриття проїздної частини дороги по якій він рухався зночно просіло, а інші частини проїзної частини дороги по якій він рухався значно просіло, а інші частини проїзної частини вкриті ямами. Таким чином, з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження мотоциклу, ОСОБА_1 намагався здійснити об`їзд пошкодженої дороги або перелаштуватись в іншу смугу, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №10 від 10.01.2001 року, однак був абсулютно позбавлений такої можливості, адже зліва від нього була розташована проїзна частина із зустрічним транспортним потоком, а справа рухались інші автомобілі. Отже, не маючи жодної можливості оминути проїзд просілого дорожнього покриття із глибокими ямами, водій продовжив рух по зруйнованій частині дороги та одночасно, при таких несприятливих умовах, намагався впоратись із керуванням транспортним засобом. З причин, що не залежали від його волі, дотримуючись Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 довелось здійснити проїзд по дорозі, що перебувала у небезпечному (аварійному) стані, мотоцикл у момент наїзду на вибоїну скерувався в іншій бік дороги, внаслідок чого ОСОБА_1 випав, та за інерцією покотився на кілька метрів від місця аварії.

Відповідно довідки від 22.05.2019 р. виданої Київською міською лікарнею № 17 вбачається, що в результаті обстеження станом на 10 год. 40 хв. ранку 22.05.2019 було діагнозовано закритий перелом проксимального епіметафізу проксимальної фаланги п`ятого пальця лівої стопи без зміщення уламків, садна, забої м`яких тканин кінцівок.

Згідно листків непрацездатності серія АДЧ № 349656 від 22.05.2019 року та серії АДХ № 651045 від 20.06.2019 також підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на лікування, у зв`язку із чим не міг виконувати свої трудові обов`язки, строком більш ніж 31 (тридцять один) день, а відтак тілесні ушкоджені згідно «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 6 від 17.01.1995 року (зокрема, п.2.2.) є ушкодженнями середньої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5., слідчим СУ ГУ НП у м. Києві Днмчуком С.Д., було передано на зберігання мотоцикл марки «SUZUKI», модель «GSX1300BKA» 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною розпискою.

Відповідно до звіту № 0105-VV від 14.06.2019 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) використовуючи методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів оцінювач дійшов висновку, що вартість матеріального збитку внаслідок ДТП становить 218 443,70 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно висновку судового експерта Автономова М.В. за № 2019-2110 від 23.10.2019 яким встановлено, «що характер завданих ушкоджень ТЗ та матеріалів адміністративного правопорушення свідчать, що перед водієм ( ОСОБА_1 ) виникла небезпека для руху з технічної точки зору».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підтвердили події дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо- транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про дорожній рух» автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами, а згідно з ч. 1 ст. 24 названого Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходиться у їх віданні.

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за № 198 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до п.2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо- експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначати їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів ( п. 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організації» Єдиних правил).

Відповідно до п. 1 ст. 3 Статуту КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» м. Києва (зі змінами та доповненнями), підприємство створено з метою забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі. Відповідно до п. 6.1.1. ст. 6 Статуту, підприємство самостійно планує свою діяльність і визначає перспективи розвитку, виходячи з укладених договорів на виконання робіт та послуг із утримання в належному технічному і санітарному стані міських автомобільних шляхів та споруд на них. Тобто, одним із предметів діяльності підприємства є виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації, каналів, канав, туалетів та інших споруд.

Також відповідно до наказу Головного управління з питань майна виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 лютого 2002 року № 23 «Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва» об`єкти зовнішнього благоустрою, зокрема, проїзди та тротуари по вулиці Набережно-Луговій на праві господарського відання закріплено за комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» м. Києва. Отже, відповідальність за належне утримання та ремонт шляхів Подільського району м. Києва покладено на КП Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» м.Києва, балансоутримувачем яких воно являється.

Вказана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18.

Таким чином, Київська міська рада є неналежним відповідачем у справі та до неї не може бути заявлено вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди у спірних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи в додатках наявні тільки протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.05.2019 року та постанова Подільського районного суду від 08 листопада 2019 року (справа №758/11738/19) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, інші докази які свідчать про наявність існування неправомірних дій відповідача, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана, вини - відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо- транспортна пригода сталася з їх вини.

Відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт передбачена ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу.

Як вбачається із змісту висновку експерта №2019-2110 від 23 жовтня 2019 року судового експерта Автономова М.В., вбачається, що вихідними даними та обставинами справи є: «швидкість руху мотоцикла «SUZUKI» складала приблизно 20....30 км/год.», а в позовній заяві та постанові Подільського районного суду від 08 листопада 2019 року (справа №758/11738/19) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначається, що позивач-1 рухався зі швидкістю 15-20 км/год, отже висновки зазначені у висновку експерта №2019-2110 від 23 жовтня 2019 року носять сумнівний характер, який не можна приймати як належний доказ по суті справи.

Із змісту звіту №0105VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу «SUZUKI», вбачається, що дата оцінки є 22.05.2018 рік, тобто оцінка здійснювалася за рік до даної дорожньо- транспортної пригоди, що є також неналежним доказом по справі.

Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення дорожньо-технічної експертизи від 20.12.2019 року, який проведений позивачем-1 через 6 місяців після дорожньо-транспортної пригоди, вбачається відсутність належних доказів у позивача-1 для встановлення реального стану дорожньо-шляхової мережі.

Позивачами не надано належних доказів, які підтверджують пошкодження мотоцикла внаслідок порушення відповідачем правил, норм і стандартів при утриманні автомобільної дороги.

Таким чином, позовні вимоги до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району», як відповідача-2 не підлягають задоволенню.

Відповідно до Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджено Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71 (Правила), до пі споруд належать теплові камери, прохідні та напівпрохідні канали, колектори і колодязі. Таким чином, зазначені елементи є підземними спорудами і не є частиною дороги (і частини).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пункті в залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587- 97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», який чинним від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97).

В п. 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 (Єдині правила), передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо- експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Крім того, на власника автомобільної дороги покладається обов`язок постійного контролю за станом усіх елементів дорожніх об`єктів, негайного усунення виявлених пошкоджень, а також відшкодовування збитків власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Однак, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не є власником автомобільної дороги, а тому не може нести відповідальність за невжиття заходів таким власником.

Оскільки у діях КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» немає складу цивільного правопорушення, тому підстави для відшкодування збитків відсутні.

Крім того, якщо балансоутримувач дороги, який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень, допустив бездіяльність, це є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Така позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18 та від 18.02.2020 у справі №916/2586/18.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведення експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судові експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, і що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами на підтвердження розміру збитків подано звіт про визначення вартості матеріального збитку (Звіт), однак, звіт не містить інформації про те, що цей документ підготовлений для подачі саме до суду, до звіту не додано підтверджуючих документів на право складання таких звітів. Крім того, відсутня інформація про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як це передбачено ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» та Цивільним процесуальним кодексом України. При цьому Звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) містить ряд недоліків, а саме: на титульній сторінці Звіту зазначено дату оцінки - 22.05.2018, в той час як подія, про яку йде мова в позовній заяві відбулася 22.05.2019.

Тобто, позивачами не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Позивачами не долучено доказів, які б підтвердили наявність причинно- наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», а тому підстав для задоволення позовних вимог, пред`явлених до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» немає.

З огляду на вказані положення та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити, оскільки його доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачами при подачі позову судовий збір.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про дорожній рух», Закон України «Про автомобільні дороги» , керуючись ст.ст.4,10, 12, 13, 17, 76-82, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району», Комунального підприємства «Київтеплоенерго» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач-1 - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

позивач-2 - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач-1 - Київська міська рада (місцезнаходження за адресою: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, );

відповідач-2 - Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» (місцезнаходження за адресою: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 15, кв. 172, );

відповідач-3 - Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» (місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ).

Суддя Н. М. Ларіонова