печерський районний суд міста києва
Справа № 759/1579/25-ц
пр. № 2-5077/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

представника позивача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про припинення правовідношення за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

12 лютого 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 13 лютого 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

14 лютого 2025 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін /а. с. 32-33/.

11 березня 2025 року представник позивача через Електронний суд подав заяву про приєднання доказів до матеріалів справи /а. с. 45-52/.

31 березня 2025 року через Електронний суд представник відповідача подала до суду відзив на позов /а. с. 57-64/.

07 квітня 2025 року через Електронний суд представник позивача подав відповідь на відзив /а. с. 67-73/.

08 квітня 2025 року через Електронний суд представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог /а. с. 74-77/.

15 квітня 2025 року суд ухвалою, постановленою на місці, ухвалив прийняти до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог /а. с. 74-77,79/.

15 квітня 2025 року ухвалою суду у справі задоволено клопотання про витребування доказів /а. с. 80-82/.

22 квітня 2025 року представник позивача через Електронний суд подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» нараховувати та стягувати з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами, пенею, штрафні санкції, будь-які інші платежі по рахунку № НОМЕР_1 за договором SAMDNWFC9 від 02 листопада 2021 року до дня набрання рішенням суду законної сили. Позов обґрунтовується тим, що невідомі особи шляхом протиправного доступу до фінансового номера телефону та електронної пошти позивача, заволоділи доступом до його застосунку «Приват24» та з використанням коштів кредитного ліміту по рахунку НОМЕР_1 (договір №SAMDNWFC від 02 листопада 2021 року) здійснили з рахунку позивача несанкціоновані перекази на загальну суму 154 835, 68 грн. До цього часу банк нараховує проценти на суму заборгованості за вказаним кредитними договором.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За частиною першою статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Враховуючи положення частини першої статті 153 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Заявник вказує, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони АТ КБ «ПриватБанк» нараховувати та стягувати з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції, сума заборгованості на день набрання рішенням законної сили буде більшою, аніж заявлена у позовній вимозі. На переконання представника позивача, як наслідок позивач вимушений буде повторно звертатися до суду з вимогою про припинення правовідношення за кредитним договором на суму, нараховану у період з 15 квітня 2025 року до дня набрання рішенням законної сили.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обираючи конкретний захід забезпечення позову, позивач має враховувати, що він повинен бути співмірним та адекватним, а також не повинен суперечити обмеженням, встановленим ст. 150 ЦПК України.

У відповідності до частини десятої статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд оцінює критично такі доводи сторони позивача, оскільки, у разі задоволення позову рішення суду є підставою для скасування нарахувань процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій як безпідставно нарахованих для стягнення з позивача, і не породжує необхідності у зв`язку із цим звертатися до суду з новим позовом з вимогою про припинення правовідношення за кредитним договором на суму, нараховану у період з 15 квітня 2025 року до дня набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова