КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

справа № 756/6003/24

провадження № 22-ц/824/3476/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року, постановлене під головуванням судді Диби О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 20.02.2018 відповідач підписав з АТ «Універсал Банк» договір про надання банківських послуг б/н у вигляді анкети-заяви, на підставі чого отримав кредит у розмірі 40 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4%).

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, припинив здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 163 277,01 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 20.02.2018 у розмірі 163 277 (сто шістдесят три тисячі двісті сімдесят сім) грн. 01 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що апелянт не укладав кредитний договір з позивачем, кредитні кошти не отримував. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні підтверджувальні факти перерахування коштів або користування скаржником цими коштами в межах кредитного ліміту, яким саме розміром і якою датою. Позивачем не було надано первинних бухгалтерських документів, а саме виписок по рахунку. Банком було надано лише одноособові розрахунки заборгованості, без залучення виписок по рахунку в обґрунтування наданого розрахунку. Апелянт звертає увагу суду на те, що його не було належним чином повідомлено про дострокове повернення кредиту, оскільки з боку позивача не доведено факт вручення адресатові під підпис вимоги позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що відповідач підписанням договору підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту. Невиконання боржником умов договору, на які він погодився та ознайомився в підписаній ним Анкеті -заяві призвело до виникнення даної заборгованості. Правовідносини, які наразі існують між сторонами, є наслідком укладеного договору, який відповідач певний час виконував, що само по собі є підтвердженням його укладення та прийняття умов договору.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк» належно виконало умови кредитного договору, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти.

Проте ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 163277,01 грн. та згідно наявного в матеріалах справи розрахунку складається з тіла кредиту.

Доказів оспорювання в судовому порядку укладеного з банком договору відповідачем не надано.

Будь - якого належного та допустимого доказу того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає обставинам справи, відповідачем надано не було.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.02.2018 відповідач підписав з АТ «Універсал Банк» договір про надання банківських послуг б/н у вигляді анкети-заяви, на підставі чого отримав кредит у розмірі 40 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4%).

На залишок простроченої заборгованості Банком нараховується неустойка, передбачена Тарифами, а саме: від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн.; від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн.; від 91 до 120 (210) днів - штраф, розрахований за формулою 100 грн. + 6,2% від суми загальної заборгованості за перший день відповідного календарного місяця, при цьому діє ставка 0,00001% річних; відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних; претензійний штраф - 500 грн. + 5% від суми загальної заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

АТ «Універсал Банк» належно виконало умови кредитного договору, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти.

Проте ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 163 277,01 грн та згідно наявного в матеріалах справи розрахунку складається з тіла кредиту.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З підписаної сторонами анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 20.02.2018 року слідує, що в ній зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серію та номер паспорта, дату народження, ідентифікаційний код, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку та вказана анкета заява не містить жодних даних про умови кредитування, обрання відповідачем певної банківської послуги.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав до суду лише розрахунок заборгованості за період з 06.01.2021 по 11.02.2024 рік.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не було подано виписки про рух коштів на картковому рахунку до суду першої інстанції, що унеможливлює встановити надання позивачем та користування відповідачем кредитними коштами, а тому підстави для стягнення заявленої заборгованості по кредиту відсутні.

Наданий представником банку розрахунок заборгованості не може підтверджувати наявність боргу, оскільки такий розрахунок не є первинним обліковим документом бухгалтерського обліку, а є письмовою інформацією за результатами обробки фактичного операційного руху грошових коштів.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Додані до відзиву докази, а саме : виписку за картковим рахунком, судом апеляційної інстанції не приймається, оскільки вказаний доказ подано з порушенням положень ЦПК України, та причин поважності пропуску встановлено строку апелянтом не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року скасувати.

Постановити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: