МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"20" травня 2025 р. Справа № 370/227/25

Провадження № 2/370/63/25

Макарівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Сініциної О.С.

із секретарем судового засідання Гребінською Н.П.

представника позивача, адвоката Богданчук О.В.

розглянувши заяву адвоката Докуніної Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про залучення у справі третю особу на стороні відповідача ОСОБА_2 у цивільній справі № 370/227/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області через систему «Електронний суд» 25 квітня 2025 року надійшла заява від адвоката Докуніної Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про залучення його у статусі третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 у цивільній справі № 370/227/25 за позовом ОСОБА_2 у цивільній справі № 370/227/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку

В обґрунтування заяви представник зазначила, що Макарівський районний суд Київської області від 04 лютого 2013 року у справі « 1016/2557/12 затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За угодою ОСОБА_3 відмовляється від земельної ділянки площею 0,0300 га із загальної площі 0,250 га та земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0002, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із передачею земельної ділянки площею 0,0300 га ОСОБА_2 .

У власності ОСОБА_3 залишилось 88/100 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0002.

Надалі ОСОБА_4 виділив у натурі (на місцевості) свої 12/100 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0002 та згідно з Витягом з державного земельного кадастру земельної ділянки НВ-018 від 27.09.2018 його частці (12/100) присвоєно новий кадастровий номер :01:030:0034.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23.07.2020 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0034, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто земельна ділянка з кадастровим номером :01:030:0034 наразі перебуває у власності ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217487168 та Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-025 від 24.04.2025.

Представник позивача щодо задоволення такого клопотання заперечила та пояснила, що Макарівський районний суд Київської області від 04 лютого 2012 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі пункту 2 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України.

За мировою угодою у власності ОСОБА_3 залишається 88/100 частин земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0002, площею 0,220 га, а за ОСОБА_2 визначається право власності на 12/100 частин цієї земельної ділянки, площею 0,030 га.

Однак, під час звернення ОСОБА_3 12 серпня 2024 року до державного реєстратора на нерухоме майно Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області виявилось, що державний реєстратор порушив порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відкривши два розділи на одну і ту ж земельну ділянку площею 0,03 га, реєстраційний номер 227, власник ОСОБА_2 та реєстраційний номер 227, площею 0,030 га без зазначення власника.

За таких обставин, ОСОБА_3 позбавлена можливості зареєструвати право власності на належну їй частину земельної ділянки за мировою угодою, а тому звернулась до суду. Жодним чином права ОСОБА_1 не будуть порушені, оскільки він володіє іншою земельною ділянкою кадастровий номер :01:030:0034, а тому відсутні підстави для залучення його у якості третьої особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом частин першої, четвертої та п`ятої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Аналіз цих приписів процесуального закону дає підстави стверджувати, що заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, має бути обґрунтована з наданням суду відповідних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки особи, яка звертається з відповідною заявою.

При цьому, згідно із позицією Верховного Суду, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають знаходитись з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі можуть зазнати певних змін. Одночасно, предмет спору повинен бути за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Відтак, не є можливим покладення на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-яких матеріально-правових обов`язків, а також установлення чи захист їхніх прав. Тобто є неможливим винесення рішення або ухвали суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Ураховуючи предмет спору та суб`єктний склад сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, оскільки суб`єктом звернення не доведено підстав для залучення зазначеної особи у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та яким чином ухвалене в майбутньому рішення суду безпосередньо впливатиме на права чи обов`язки ОСОБА_1 щодо однієї із сторін у справі.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про залучення третьої особи необхідно відмовити.

Керуючись статтями 53, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника, адвоката Докуніної Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про залучення до участі у цивільній справі № 370/227/25 в якості, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Сініцина