Справа № 523/3450/25
Провадження №2/523/3028/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

УСТАНОВИВ:

04 березня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 91062,90 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір позики № 100749235, зобов`язання за яким відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 73528,50 грн, з яких 16200 грн заборгованість за основною сумою боргу, 55128,50 грн заборгованість за відсотками та 2200 грн заборгованість за комісією.

10 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Селфі Кредит» договір позики № 149282, зобов`язання за яким належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2294,40 грн, з яких 1200 грн заборгованість за основною сумою боргу та 1094,40 грн заборгованість за відсотками.

10 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Авіра Груп» та відповідач уклали кредитний договір № 61577, за яким утворилась заборгованість у розмірі 15240 грн, з яких 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10640 грн заборгованість за відсотками та 600 грн заборгованість за комісією.

На підставі договорів факторингу, укладеними з первісними кредитодавцями, позивач набув право грошової вимоги за кредитними договорами відповідача на загальну суму 91062,90 грн, яку просив стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами.

07 березня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

В матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою».

В силу вимог ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином.

Судом враховуються також судові повістки, надіслані на номер телефону відповідача та електронну пошту, зазначені ним під час укладання кредитних договорів.

Отже, ОСОБА_1 вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не надавав.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що 28 жовтня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 100749235, відповідно до якого Товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 20000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 *47 строком на 30 днів з 28 жовтня 2021 року до 27 листопада 2021 року зі сплатою відсотків у розмірі 7500 грн за ставкою 1,25 % від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом, відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, та комісії за надання кредиту у розмірі 11 % від суми кредиту одноразово у сумі 2200 грн.

Укладання кредитного договору між сторонами відбувалося дистанційно в електронній формі з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця шляхом направлення електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання сторонами за допомогою електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на договір. Після підписання договору електронними підписами його умови вважаються прийнятими, а договір позики є укладеним. На підписаний договір накладається кваліфікована електронна печатка Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір позики зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті позичальника, а також направляється позичальнику на електронну пошту.

Також, укладаючи договір, відповідач засвідчив, що погоджується, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди.

Сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів.

Відповідач зобов`язаний був повертати кредити відповідно до графіку платежів (додатки № 1 до договору), проте свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2024 року за розрахунком позивача утворилася заборгованість за кредитним зобов`язанням у розмірі 73528,50 грн, з яких 16200 грн заборгованість за основною сумою боргу, 55128,50 грн заборгованість за відсотками та 2200 грн заборгованість за комісією за надання кредиту.

16 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та позивач уклали договір факторингу № 16072024, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитними зобов`язаннями № 100749235 від 28 жовтня 2021 року за плату та на умовах, визначених цим договором.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт передачі реєстру боржників підтверджується актом приймання-передачі, підписаного сторонами 16 липня 2024 року.

З моменту отримання права вимоги за вказаними кредитними зобов`язаннями відповідача позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.

10 грудня 2021 року ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 149282, відповідно до якого товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 1200 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_2 строком на 15 днів з 10 грудня 2021року до 25 грудня 2021 року, який у подальшому був продовжений до 07 січня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом із фіксованою стандартною процентною ставкою 1,90% у день та заниженою процентною ставкою 0,01 % у день.

Кредитний договір укладався за допомогою ІТС Товариства, електронна ідентифікація відповідача здійснювалася при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора А154, направленого на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході. Текст договору, підписаний Товариством аналогом власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки Товариства, направлявся в особистий кабінет відповідача для ознайомлення та підписання.

Усі основні умови кредитування були відображені у паспорті споживчого кредиту, який був надісланий відповідачеві для ознайомлення у особистий кабінет клієнта та підписаний ним у електронному вигляді одноразовим ідентифікатором до підписання договору.

Додатковою угодою сторін від 07 січня 2022 року продовжено строк дії позики до 07 січня 2022 року.

Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним зобов`язанням, у зв`язку з чим станом на 08 січня 2024 року за розрахунками позивача утворилася заборгованість у розмірі 2294,40 грн, з яких 1200 грн заборгованість за основною сумою боргу та 1094,40 грн заборгованість за відсотками.

08 січня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та позивач уклали договір факторингу № 08012024, за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, зокрема до відповідача за кредитним зобов`язанням № 149282 від 10 грудня 2022 року за плату та на умовах, визначених цим договором.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрах боржників, зокрема реєстр від 08 січня 2024 року, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт передачі реєстру підтверджується актом приймання-передачі від 08 січня 2024 року.

10 грудня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ОСОБА_1 уклали дистанційно в електронній формі в особистому кабінеті позичальника через ІТС кредитодавця договір про надання фінансового кредиту № 61577, відповідно до яких Товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 4000 грн шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_3 строком на 21 день до 30 грудня 2021 року зі сплатою відсотків 3,5 % на добу та комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту.

Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором відповідно до графіку платежів, у зв`язку з чим за розрахунком позивача утворилася заборгованість у розмірі 15240 грн, з яких 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10640 грн заборгованість за відсотками та 600 грн заборгованість за комісією.

05 січня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та позивач уклали договір факторингу № 05012024, за умовами якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідача за кредитним зобов`язанням № 61577 від 10 грудня 2021 року за плату та на умовах, визначених цим договором.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт передачі реєстру підтверджується актом приймання-передачі від 05 січня 2024 року.

Таким чином через порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів утворилася заборгованість у загальному розмірі 91062,90 грн, з яких:

за кредитним договором № 100749235 від 28 жовтня 2021 року у розмірі 73528,50 грн;

за кредитним договором № 149282 від 10 грудня 2021 року у розмірі 2294.40 грн;

за кредитним договором № 61577 від 10 грудня 2021 року у розмірі 15240 грн.

Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними зобов`язаннями на загальну суму 91062,90 грн.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями в загальному розмірі 91062,90 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032) заборгованість:

за кредитним договором № 100749235 від 23 жовтня 2021 року у розмірі 73528,50 грн, з яких 16200 грн заборгованість за основною сумою боргу, 55128,50 грн заборгованість за відсотками та 2200 грн заборгованість за комісією;

за кредитним договором № 149282 від 10 грудня 2021 року у розмірі 2294,40 грн, з яких 1200 грн заборгованість за основною сумою боргу та 1094,40 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № 61577 від 10 грудня 2021 року у розмірі 15240 грн, з яких 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10640 грн заборгованість за відсотками та 600 грн заборгованість за комісією, всього на суму 91062,90 грн, а також судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 27 травня 2025 року.

Суддя