Провадження 2-др/193/4/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я

27 травня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Томинця О.В.,
при секретарі судового засідання Оселедець О.І.
за участі: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Кисилевича С.Ф.,
представника відповідача Поух Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кисилевича Сергія Федоровича про стягнення судових витрат, понесених під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Максімус" про розірвання договору оренди земельної ділянки,
У провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Агро Максімус" про розірвання договору оренди земельної ділянки.
29 квітня 2025 року від представника позивача адвоката Кисилевича С.Ф. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, за яким заявник просить вирішити питання компенсації витрат за сплачений судовий збір та надану правничу допомогу.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник Кисилевич С.Ф., заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Поух Д.А. заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, зокрема зазначив про неспівмірність витрат позивача на правову допомогу.
Суд вислухавши доводи сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно вимог статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 стаття 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-цта в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19та від 11 листопада 2020 року у справ № 673/1123/15-ц.
Судом установлено, що попередній розрахунок витрат на правову допомогу позивачем у своєму позові не зазначався. Проте судовий розгляд справи здійснювався за участі самого позивача та його представника адвоката Кисилевича С.Ф., який діяв на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 12.09.2024 (а.с.87) та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.87), і який під час судових дебатів, що мало місце 22.04.2025 повідомив, що докази витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи разом з заявою про ухвалення додаткового рішення буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення судом.
Факт понесення витрат, що є об`єктом судового розгляду, підтверджується копіями:
- квитанції про сплату 30.12.2024 судового збору за подачу вказаного позову до суду у розмірі 1211,20 грн, питання щодо стягнення якої з відповідача, зважаючи на повне задоволення позовних вимог, вирішено під час ухвалення основного рішення не було (а.с.1);
- квитанції № 27 від 12.09.2024 про прийняття адвокатом Кисилевичем С.Ф. від клієнта ОСОБА_1 частини гонорару у розмірі 4000 грн (а.с.83);
- акту виконаних робіт за договором від 25.04.2025, згідно якого клієнт отримав наступну правничу допомогу від адвоката Кисилевича С.Ф.: 12.09.2024 - співбесіда та ознайомлення із матеріалами справи (витрачено одну годину) 1500 грн; 04.10.2024 - підготовка заяви до орендаря ТОВ «АГРО МАКСИМУС» про виплату орендної плати за договором оренди землі від 27.02.2017 за період 2023-2024 роки (витрачено 40 хв.) 1000 грн; 20.12.2024 - аналіз законодавства та судової практики щодо оренди земельної ділянки (витрачено півтори години) 2270 грн; 27.12.2024 - підготовка, позовної заяви (витрачено дві години) 3000 грн; 27.12.2024 - підготовка заяви про витребування доказів (витрачено одну годину) 1500 грн; 04.04.2025 участь адвоката у судовому засіданні (30 хв.) 750 грн; 22.04.2025 участь адвоката у судовому засіданні (одна година) 1500 грн. Всього вартість наданої правничої допомоги становить 11 520 грн, яка надана у повному обсязі і сторони претензій один до одного не мають (а.с.86);
- квитанції від 25.04.2025 про сплату ОСОБА_1 5000 грн за надані юридичні послуги за договором № 79 адвокату Кисилевичу С.Ф. (а.с.158);
- квитанції від 25.04.2025 про сплату ОСОБА_1 2500 грн за надані юридичні послуги за договором № 79 адвокату Кисилевичу С.Ф. (а.с.157).
Проте, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Виходячи зі згаданого акту наданих адвокатських послуг від 25.04.2025, суд не може включити до розрахунку витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, аналіз законодавства та судової практики щодо оренди земельної ділянки, оскільки категорія справ про розірвання договору оренди землі через систематичну несплату орендної плати не є складною та не потребує суттєвого аналізу та дослідження законодавства України, яке діяло на час виникнення правовідносин, вивчення судової практики судів України та правових позицій Верховного суду і цілком може охоплюватися часом на підготовку і складання позовної заяви.
Крім того з того ж таки акту наданих послуг видно, що адвокат підготовку заяви-претензії до орендаря ТОВ «АГРО МАКСИМУС» про виплату заборгованості з орендної плати оцінив у 1000 грн. Судом установлено, що година послуг адвоката Кисилевича С.Ф. визначена у розмірі 1500 грн, проте з огляду на простий і короткий зміст тексту цієї заяви і витрату на його складання адвокатом 40 хв., суд вважає за необхідне зменшити суму наданих адвокатських послуг за її підготовку з 1000 грн до 800 грн.
З урахуванням наведеного вище та беручи до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу повинен бути не лише підтвердженим документально, але і відповідати принципам необхідності, розумності, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на правничу допомогу 11 520 грн є завищеним, зважаючи на те, що справа не є складною, з врахуванням часу, необхідного на фактичну підготовку в такій категорії справ, обсягу наданої правничої допомоги та затраченого часу, розгляд справи судом у заочному порядку, суд вважає за необхідне витрати на професійну правничу допомогу визначити у розмірі 9050 грн (11 250 2270 - 200).
Також, безумовно, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, що понесений ним при поданні цього позову та документально підтверджений на суму 1211,20 грн.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270, 352 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кисилевича Сергія Федоровича про стягнення судових витрат, понесених під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Максімус" про розірвання договору оренди земельної ділянки, задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Максімус" на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 10 261 (десять тисяч двісті шістдесят одна) гривня 20 коп., з яких: витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 9050 грн.
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.
Відомості про сторін у справі:
Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 02.06.2025.
Суддя О.В. Томинець