Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/342/25
Провадження № 2-о/506/14/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року селище Окни

Суддя Окнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Окнянська селищна рада Одеської області,-

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неї, обгрунтовуючи заяву тим, що з 1977 року і по 23 червня 2004 року її мати, ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала однією сім`єю, як чоловік і дружина, з її біологічним батьком ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась заявниця ОСОБА_1 . Відомості щодо батька були внесені до актового запису про народження дитини на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, зі слів матері. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 4,3062 га, яка знаходиться на території Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області.

Ухвалою від 23.04.2025 року заяву залишено без руху з наступних підстав.

Заявником не обґрунтовано, яким чином рішення по даній справі може вплинути на права та інтереси органу місцевого самоврядування - Окнянської селищної ради. Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з Постановою Верховного Суду України від 19.08.2019 у справі № 588/350/15 (Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Також, належними доказами спільного проживання є документи, довідки про реєстрацію, свідоцтва про народження дітей, фотографії, листи тощо, що підтверджує факт ведення спільного господарства. Факт спільного відпочинку, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю). Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», який зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).Крім того, встановлення факту батьківства має значення для спадкових правовідносин, у зв`язку з чим обов`язковим є залучення до справи як заінтересованої сторони близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо) особи, тобто осіб, які можуть бути спадкоємцями особи за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства може вплинути на права та обов`язки інших спадкоємців. Однак, в заяві та доданих до неї документах відсутні відомості про інших близьких родичів, окрім того, що заявник зазначила, що згідно відомостей органів державної реєстрації актів цивільного стану в відсутні актові записи про реєстрацію ОСОБА_2 , шлюбу чи народження дітей, саме тому позивачка вважає себе єдиним спадкоємцем. У порушенні п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, заявником не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заявнику надано термін для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Копія ухвали отримана заявником 07.05.2025 року, що підтверджується поштовим трекінгом наявним у матеріалах справи.

Станом на 04.06.2025 року ухвала суду не виконана. Із заявою про продовження строку для усунення недоліків, заявник не звертався.

Практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, позивач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Разом з тим, заявник на протязі більше ніж місяць жодним чином не поцікавилася провадженням по даній справі.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 ЦПК України, не сплатить суму судового збору, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин, заява підлягає поверненню заявнику, що не позбавляє її права звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Окнянська селищна рада Одеської області (ЄПРПОУ:04379924, адреса місцезнаходження: вул. Незалежності, 2, селище Окни, 67900) повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. С. Бурдинюк