Номер провадження: 22-ц/813/2408/25
Справа № 512/783/22
Головуючий у першій інстанції Бростовська Н.О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Громовенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Овчаренко Ольги Миколаївни, представника ОСОБА_1 на заочне рішення Савранського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року, постановленого під головуванням судді Бростовської Н.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної компенсації за частку в спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної компенсації за частку в спільній частковій власності, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 18 122 грн. матеріальної компенсації за належну йому на праві власності 1/8 частину будинку АДРЕСА_1 та припинити його право власності на вказану частку після того, як відповідачка компенсує йому за вказану належну йому частку 18 222 грн., також просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що йому на праві власності належить 1/8 частина житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку він отримав у спадщину на підставі ст. 1241 ЦК України після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка, яка є його сестрою, 14.05.2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 частини цього будинку, а тому вказаний будинок належить йому і відповідачці на праві спільної часткової власності.

У вказаному будинку відповідачка не проживає, а здає його в оренду іншим особам, які його до будинку не допускають.

Позивач зазначив, що площа вказаного будинку складає 38,7 кв.м., тобто площа 1/8 його частини складає 4,84 кв.м., але відповідно до ст. 47 ЖК України на одну особу має припадати 13,65 кв.м. житлової площі, у зв`язку з чим виділити йому його частку будинку в натурі немає можливості.

Позивач неодноразово пропонував відповідачці виплатити компенсацію за належну йому частку, але вона цього робити не бажає.

За результатами оцінювання, проведеного на замовлення позивача, вартість вказаного будинку складає 144 976 грн., а відповідно вартість 1/8 його частини складає 18122 грн.

Заочним рішенням Савранського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію за 1/8 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 18 122 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, яка ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року залишена без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду, адвокат Овчаренко О.М., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду з обставинами справи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 , яка не була сповіщена належним чином про розгляд справи.

Суд першої інстанції не звернув уваги на розбіжності в датах народження відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим не встановив належного відповідача, зазначивши в резолютивній частині рішення відповідачку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також суд не взяв до уваги, що заявлена одна з вимог позивача про припинення права власності на частку після того, як відповідачка компенсує йому її, фактично була відмовлена, однак без належного обґрунтування.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 13 травня 2025 року ОСОБА_2 не з`явився, був сповіщений належним чином (а.с. 103-104).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Овчаренко О.М., представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони по справі є співвласниками, яким на праві спільної часткової власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником 1/8 частини зазначеного будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с. 4).

ОСОБА_1 є власником 7/8 часток зазначеного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 4).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Для вирішення питання про застосування частини другої статті 364 ЦК України юридичне значення має те, чи сплачує співвласник-відповідач, який володіє та користується спільним майном, матеріальну компенсацію позивачеві за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України, чи спроможний співвласник-відповідач виплатити співвласникові-позивачеві грошову компенсацію вартості його частки, і чи не буде така виплата надмірним тягарем.

З копії технічного паспорта вбачається, що будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65,6 кв.м. житловою площею 38,7 кв.м., складається з трьох житлових кімнат площею 9,9 кв.м., 8,1 кв.м. та 20,7 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м. та коридору площею 5,7 кв.м. (а.с. 10-11).

Відповідно до оцінки житлового будинку, ринкова вартість 1/8 частини будинку АДРЕСА_1 складає 18 122 грн. (а.с. 12-13).

Водночас, з копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що вона ніде не працює, та за віком не є пенсіонером, а тому колегія судді приходить висновку про те, що примусове стягнення цієї компенсації становитиме для відповідача надмірний тягар.

З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача грошової компенсації відсутні, тому у задоволенні позову ОСОБА_2 належить відмовити.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції при ухваленні рішення суду та стягнення компенсації, не було перевірено майнового стану та спроможності у виплаті компенсації відповідачем, а також помилкове посилання у рішенні суду на неактуальну правову позицію ВС України від 13.01.2016 року по справі № 6-2925 цс15, тому, що внаслідок відступлення, відповідно до пункту 62 Постанови ВП ВС від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, в частині висновку про те, що для вирішення питання про застосування частини другої статті 364 ЦК України юридичне значення має те, чи сплачує співвласник-відповідач, який володіє та користується спільним майном, матеріальну компенсацію позивачеві за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України, чи спроможний співвласник-відповідач виплатити співвласникові-позивачеві грошову компенсацію вартості його частки, і чи не буде така виплата надмірним тягарем.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію за 1/8 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 18 122 грн.

Колегія суддів залишає без задоволення доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 , яка не була сповіщена належним чином про розгляд справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була викликана судом в призначене судове засідання на 26 квітня 2023 року через оголошення про виклик (а.с. 38).

Доводи про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на розбіжності в датах народження відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим не встановив належного відповідача, зазначивши в резолютивній частині рішення відповідачку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів також залишає без задоволення, оскільки із встановлених обставин справи у відповідності до заявлених позовних вимог та наявних у справі доказів, не вбачається, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі, та вважаючи, що суд допустив помилку у рішенні суду ОСОБА_1 має право на звернення до суду першої інстанції з клопотанням про виправлення описки у зазначенні дати народження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ст. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню, з ухваленням постанови про залишення позовних вимог ОСОБА_2 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Овчаренко Ольги Миколаївни, представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Савранського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року скасувати.

Ухвалити постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної компенсації за частку в спільній частковій власності залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05 червня 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ С.М. Сегеда