Провадження 2/127/2299/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та про продовження процесуального строку, встановленого судом, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд якої відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.05.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням військової служби та продовження строку для подання відзиву на позовну заяву (отримано суддею 23.05.2025).

Дослідивши заяву відповідача, суд прийшов до наступного висновку.

Судом прийнято до уваги, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі триває.

Відповідно до довідки № 2105, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 31.08.2022. Вказане також підтверджується контрактом про проходження ОСОБА_1 військової служби у ЗСУ на посадах осіб офіцерського складу.

Судом прийнято до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При виборі і застосуванні норм права при вирішенні заяви адвоката відповідача, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Відповідачем суду не надано належних доказів на підтвердження того, що він перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі Положення).

Відповідно до п. 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Таким чином, згідно пункту 12 Положення встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Крім того, надана відповідачем довідка не містить відомостей про те, що військова частина у складі Збройних Сил України, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії осійської федерації на території України, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Конструкція п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Отже, самі по собі довідки та накази про перебування сторони на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо.

Таким чином, оскільки надана відповідачем довідка не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій відповідач перебуває на військовій службі, не надано належного підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 127 ЦПК України заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву відповідача про продовження встановленого судом строку для подання відзиву на позовну заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 17.04.2025, зокрема, було запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).

Згідно із ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із копією ухвали суду від 17.04.2025, направлені неодноразово відповідачу за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду із відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 60-61, 63-64)

Враховуючи положення п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 17.04.2025 вважається врученою відповідачу 11.05.2025.

Враховуючи вищевказане та положення ст. 124 ЦПК України, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 26.05.2025.

Водночас, ч. 2 ст. 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд вважає, що вказані відповідачем обставини виникли незалежно від волі особи, об`єктивно унеможливили надання відповідачем до суду відзиву на позовну заяву у строк встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги доводи відповідача, суд вважає за можливе продовжити відповідачу процесуальний строк для вчинення процесуальних дій до 17.06.2025.

Керуючись ст.ст. 122-124, 127, п. 2 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 258-261, 279, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про продовження процесуального строку, встановленого судом задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений судом ухвалою від 17.04.2025 для подання відзиву на позовну заяву і усіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), до 17 червня 2025 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, у мережі Інтернет на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/.

Суд попереджає учасників судового процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя