Справа № 439/1219/21 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/811/3166/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Провадження № 22-ц/811/3226/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Глушко Л.І. представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2024 року та апеляційною скаргою Мицика Олега Володимировича, представника ОСОБА_1 , на додаткове рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в кінцевій редакції позовних вимог якого просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»:

-42 137 грн. 74 коп. майнової шкоди;

-15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

-6 950 грн. витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження;

-сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 26 липня 2020 року у м. Броди Львівської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Opel ASTRA, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем RENAUL ESPASE, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого згадані автомобілі зазнали пошкоджень.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2020 року винним у вищезгаданій дорожньо-транспортній пригоді (ДТП) визнано ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахованою у ПрАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

В результаті ДТП позивачці було заподіяно майнову шкоду у розмірі 134 769 грн. 54 коп., яка складається з витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, що стверджується висновком експерта №112/20 від 11 серпня 2020 року.

Однак, ПрАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 20 жовтня 2020 року виплатила позивачці лише 92 631 гривню 80 копійок страхового відшкодування, що не покриває вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля RENAUL ESPASE, номерний знак НОМЕР_2 , на суму 42 137 гривень 74 копійки, які просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачки.

Також просила стягнути солідарно з відповідачів і моральну шкоду та судові витрати (том 1, а.с. 2-9, 167-168).

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 000 гривень на відшкодування моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою та 1 500 гривень франшизи за полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/6964499.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (том 2, а.с. 211-218).

Додатковим рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 766 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу (том 2, 244-249).

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2024 року оскаржила представник позивачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що «страхова компанія (відповідач) здійснила виплату, яку узгодила із потерпілою і що в подальшому потерпіла не зверталася до страхової компанії з вимогою про додаткові виплати», «оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про таке узгодження».

Вважає, що «судом проігноровано Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 112/20 від 11.10.2020 року, та на власний розсуд визначено обсяг пошкоджень майна позивача, завданих внаслідок ДТП», та звертає увагу на те, що автор цього Висновку…, експерт ОСОБА_4 , будучи як експерт допитаним в судовому засіданні, підтвердив згаданий Висновок …

Вважає, що суд першої інстанції не врахував те, що висновок експерта Урусова С.В. від 28.09.2020 року «був складений експертом без фактичного огляду автомобіля позивача, виключно на підставі протоколу (акту) огляду, що в свою чергу був проведений іншою особою», а сам експерт Урусов С.В. на виклик суду не з`явився і пояснень щодо складеного вим Висновку від 28.09.2020 року не надав.

Вважає неправомірним відмову у задоволенні позовної вимоги в частині щодо стягнення витрат за проведення позивачкою експертизи (том 3, а.с. 2-7).

Додаткове рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року оскаржив представник відповідача Ремешила І.П.

Апелянт просить додаткове рішення змінити, а саме: стягнути з позивачки на користь відповідача ОСОБА_1 14 343 грн. витрат на професійну правничу допомогу, покликаючись на порушення норм процесуального права.

Звертає увагу на те, що стороною позивачки не було поданодо суду жодного клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничудопомогу, понесених ОСОБА_1 , так само, як не було подано жодних заперечень посуті поданої ОСОБА_1 заяви про стягнення судових витрат.

З урахуванням того, що суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, а саме - у розмірі 4,38 %, то вважає, що у відповідності до положень п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України понесені відповідачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу підлягають перерозподілу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а тому до стягнення з позивачки на користь ОСОБА_1 підлягає 95,62 % (100 % 4,38 %) цих витрат, що становить 14 343 грн. (95,62 % від 15 000 грн.) і «є співмірним із заявленими вимогами, складністю справи та проведеною адвокатом роботою» (том 3, 26-33).

Позивачка та її представник, будучи своєчасно належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду справи (том 3, а.с. 125-131, 136-142), в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці відповідача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах доводів та вимог поданих на ці рішення апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що:

-26.07.2020 року у місті Броди Львівської області мала місце ДТП за участю автомобіля марки Opel ASTRA, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля RENAUL ESPASE, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , власником якого є позивачка, внаслідок чого згадані автомобілі зазнали пошкоджень;

-13.08.2020 року постановою Бродівського районного суду Львівської області винним у ДТП визнано ОСОБА_1 (том 1, а.с. 12);

-на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як власника автомобіля марки Opel ASTRA, номерний знак НОМЕР_1 ,була застрахованою у ПрАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»: згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальністі власників наземних транспортних засобів № АО/6964499 від 05.11.2019 року - зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000 грн. (том 1, а.с. 17);

-ПрАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» вищезгадану ДТП визнало страховим випадком та виплатила 20.10.2020 року позивачці страхове відшкодування у розмірі 92 631 грн. 80 коп.

На твердження позивачки, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля марки RENAUL ESPASE, номерний знак НОМЕР_2 ,становить 134 769 грн. 54 коп., що стверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №112/20 від 11.08.2020 року (том 1, а.с. 19-49).

В той же час, згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28.09.2020 року, проведеного на замовлення ПрАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля RENAUL ESPASE, номерний знак НОМЕР_2 ,в результаті ДТП становить 94 131 грн. 75 коп. (том 1, а.с. 117-137).

Представниками обох відповідачів ( ОСОБА_1 та ПрАТ «НАСК «Оранта») до суду першої інстанції були поданими Відзив на позовну заяву та Пояснення по справі, у яких звертається увага на те, що:

-позивачкою не було подано до суду жодних доказів про понесення нею витрат на відновлення автомобіля після ДТП (незважаючи на твердження позивачки про те, що пошкоджений в ДТП автомобіль нею було відремонтовано);

-Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №112/20 від 11.08.2020 року включає в себе видатки на ремонт, який не пов`язаний з ДТП (том 1, а.с. 154-155, 185-191; 194-196).

Позивачкою доводів, які були наведеними відповідачами у вищезгаданих Відзиві та Поясненнях, жодним чином спростовано чи прокоментовано не було.

Протокол огляду транспортного засобу (автомобіля RENAUL ESPASE, номерний знак НОМЕР_2 ) від 27.07.2020 року (складений представником ПрАТ «НАСК «Оранта») Кривіцьким Сергієм Борисовичем (чоловіком позивачки (том 1, а.с. 83), який керував цим автомобілем під час ДТП) було підписано без жодних зауважень (том 1, а.с. 200-201).

Відтак, доводи апеляційної скарги представника позивачки стосовно того, що «судом проігноровано Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 112/20 від 11.10.2020 року, та на власний розсуд визначено обсяг пошкоджень майна позивача, завданих внаслідок ДТП», до уваги прийматися не можуть.

У Висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28.09.2020 року, проведеного на замовлення ПрАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», зазначено, що «вирішення поставленого питання (яка вартість матеріального збитку) проводилось на основі результату огляду майна RENAUL ESPASE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2015 року випуску, кузов № … (див. додаток та фототаблицю до висновку)» і даний Висновок … дійсно проілюстрований чисельними фотографіями пошкодженого в ДТП автомобіля RENAUL ESPASE (том 1, а.с. 117-137).

Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновок експерта Урусова С.В. від 28.09.2020 року «був складений експертом без фактичного огляду автомобіля позивача», є надуманими, а тому такі також до уваги прийматися не можуть.

За змістом статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Заявлені позовні вимоги в частині відшкодування завданої в ДТП майнової шкоди позивачка обґрунтовувала Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №112/20 від 11.08.2020 року, складеним на її замовлення (том 1, а.с. 19-49).

Однак, судами, як першої, так і апеляційної інстанцій, даний Висновок (як доказ по справі) було відхилено: з мотивів, що наведені вище (оскільки такий включає в себе видатки на ремонт, який не пов`язаний з ДТП).

Відтак, правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивачки понесених останньою витрат за проведення автотоварознавчого дослідження і складення цього Висновку відсутні, а тому доводи апеляційної скарги позивачки і в цій частині до уваги прийматися не можуть.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та 09 серпня 2024 року ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу представника позивачки на нього, доводи якої не спростовують висновків цього рішення суду, слід залишити без задоволення.

Як вбачається з мотивувальної та резолютивної частин Додаткового рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року в їх сукупності, цим рішенням суд частково задовольнив відповідну заяву представника позивачки про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та відмовив у задоволенні аналогічної заяви представника відповідача з вимогою про стягнення з позивачки на користь згаданого відповідача 15 000 грн. понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачка Додаткового рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року не оскаржувала, що дає підстави для висновку про те, що вона з наведеними у ньому розрахунками погодилась.

Стороною відповідача ОСОБА_1 до суду першої інстанції були поданими розрахунки та документи в обґрунтування вимоги про стягнення з позивачки на користь згаданого відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

ЦПК України встановлено, що:

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137);

- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).

Стороною позивачки не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які просив стягнути відповідач ОСОБА_1 , а також розрахунків та/або доводів про неспівмірність цих витрат.

Відмову у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з позивачки 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу суд мотивував тим, що позовні вимоги позивачки судом було частково задоволено: згідно наведених судом розрахунків у розмірі лише 4,38 %.

В той же час, за змістом частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з розрахунками, які наведені у апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 , про те, що до стягнення з позивачки на користь ОСОБА_1 підлягає 95,62 % (100 % 4,38 %) цих витрат, що становить 14 343 грн. (95,62 % від 15 000 грн.).

При цьому ця апеляційна скарга не містить заперечень, доводів тощо стосовно висновків суду про те, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 також підлягає до стягнення 766 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 10 статті 141 ЦПК України встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Різниця між судовими витратами на професійну правничу допомогу, які слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і навпаки, складає 13 576 грн. 50 коп. (14 343 грн. 766 грн. 50 коп.), які і підлягають до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а тому додаткове рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового в частині вирішення питання розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу адвокатів.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376 ч.1 п.п. 3 і 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2024 року- без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , представника ОСОБА_1 , частково задовольнити.

Додаткове рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року скасувати.

В частині вирішення питання розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу адвокатів ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 13 576 (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 50 коп.в якості різниці витрат, які понесли сторони на правничу допомогу адвокатів, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 04 червня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.