Справа № 705/1055/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Відділ державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 20.02.2025 через систему «Електронний суд» звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із вищевказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 25.07.2021 між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на сайті позикодавця в електронній формі укладено кредитний договір № 75975426. Відповідач, як правонаступник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», у зв`язку із несплатою позивачем платежів за кредитним договором, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., якою 22.12.2021 вчинено виконавчий напис № 33616.

18.04.2022 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого напису № 33616 відкрито виконавче провадження № 688124 про стягнення із позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у сумі 4 624,55 грн.

ОСОБА_1 про існування виконавчого провадження дізналася із застосунку «Дія» у грудні 2024 року, що і спонукало її звернутися до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач стверджує, що вимоги за кредиторською заборгованістю не є безспірними, а постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якою доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості в безспірному порядку провадиться на підставі виконавчих написів нотаріуса згідно кредитних договорів, визнана незаконною та нечинною 22.02.2017 Київським апеляційним адміністративним судом.

Окрім того, позивач вказує, що наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2021 за № 1864/6 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що видане 13.09.2021 за № 1392 на ім`я Солонець Тамари Миколаївни.

З викладених вище мотивів Жемчужина Н.М. просить позов задовольнити та стягнути із відповідача понесені нею у даній справі судові витрати.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.02.2025 вказана цивільна справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області.

Постановленою 24.03.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з викликом сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 33616, вчиненого 22.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів у розмірі 4 624,55 грн, та копії документів і матеріалів, на підставі яких вчинена дана нотаріальна дія.

Ухвалою Христинівського районного суду від 24.03.2025 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрованим в реєстрі за № 33616, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів у розмірі 4 624,55 грн до набрання судовим рішенням законної сили.

Представник відповідача 25.03.2025 засобами електронного зв`язку направив до суду заяву про визнання позовних вимог та у зв`язку із цим клопотав про стягнення із відповідача лише 50% судового збору за подачу позову та заяви про його забезпечення (а.с. 61).

Цього ж дня представник ТОВ «Фінансова компанія управління активами» подало клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 3 000 грн, оскільки сплачений позивачем гонорар в сумі 4 500 грн вважає таким, що не відповідає критерію співмірності (а.с. 62).

А також представник позивача клопотав про врегулювання спору за участю судді (а.с. 63), водночас згоди позивача на проведення судової медиації не надійшло.

У судове засідання позивач не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У поданій до суду позовній заяві та 07.05.2025 заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. У поданих до суду заявах просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Солонець Т.М., а також представник Відділу державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені у належний спосіб, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, правом надати пояснення по суті спору не скористалися.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі поданих ними доказів.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та дійшов до такого рішення.

22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис за № 33616, яким стягнуто із ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу №1911 від 19.11.2021 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 75975426 від 25.07.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Виконавчим написом стягнуто із ОСОБА_1 на користь відповідача за період із 18.11.2021 по 22.12.2021 грошові кошти в сумі 4 624,55 грн, з яких: 1 500 грн заборгованість за тілом кредиту, 3 074,55 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 20).

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.04.2022 на підставі виконавчого напису №33616 від 22.12.2021 відкрито виконавче провадження № 688124 (а.с. 34).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 (далі по тексту Перелік).

Відповідно до пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Витребовувані судом у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. докази, а саме: належним чином засвідчена копія виконавчого напису та документів і матеріалів, на підставі яких вчинена дана нотаріальна дія, не надані.

В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним.

Відповідно до п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів») для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17, розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

З вищевикладеного вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. при вчиненні виконавчого напису 21.12.2021 не пересвідчився у безспірності вимог до ОСОБА_1 та не дотримався вимог ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 22.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №33616, таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу .

За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн надано копії: договору про надання правової допомоги від 04.02.2025, укладеного між позивачем та адвокатом Насарая А.В. (а.с. 24 26); акту про надання адвокатських послуг до договору б/н від 04.02.2025, відповідно до якого вартість наданих Жемчужині Н.М. послуг (консультація, складання позовної заяви) становить 4500 грн (а.с. 27) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 28 29).

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

25.03.2025 відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, оскільки вони не є співмірними із ціною позову, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. На обґрунтування своїх заперечень, представник відповідача вказує, що спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складним, відноситься до категорії малозначних справ, наведені в позовній заяві доводи ґрунтуються на загальновідомих висновках Великої Палати Верховного Суду. Покликаючись на судові рішення в аналогічних справах, де за правничу допомогу в середньому стягнуто 3000 грн, відповідач вказує про завищений розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі. Окрім того, представник відповідача просить врахувати поведінку відповідача у конкретній справі, який позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, клопотав про врегулювання спору в мировому порядку, та зменшити розмір витрат на правову допомогу із 4500 грн до 3000 грн (а.с. 64 85).

Дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат, клопотання представника відповідача, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, віднесення її до категорії нескладних, відсутність великої кількості документів, наявність усталеної судової практики із спірних питань, визнання відповідачем позову, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 3 000 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи та необхідних процесуальних дій сторони.

За звернення до суду із даним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №7С86-А034-4323-С5М6 від 12.02.2025 (а.с. 6).

Також судовий збір у розмірі 968,96 грн сплачений позивачем за подачу заяви про забезпечення позову, на підтвердження чого у справі наявна платіжна інструкція № ОК6Т-ЕК8С-КЕАК-0С78 від 12.02.2025 (а.с. 8).

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас за приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд, керуючись ч.1 ст.142 ЦПК України, дійшов висновку про стягнення із ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 50 % сплаченого у даній справі судового збору, що становить 968,96 грн (1937,92 грн х 0,5), а інші 50% слід повернути позивачу із бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зважаючи на те, що суд повністю задовольнив позовні вимоги та визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, то за таких обставин потреба в застосуванні заходів забезпечення позову відпала, а тому їх слід скасувати після набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Відділ державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 22 грудня 2021 року, реєстровий № 33616, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» за період із 18.11.2021 по 22.12.2021 включно заборгованості у сумі 4 624 гривні 55 копійок за кредитним договором № 75975426 від 25 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Повернути з бюджету ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок, що сплачений згідно платіжної інструкції № ОК6Т-ЕК8С-КЕАК-0С78 від 12.02.2025.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 24.03.2025, після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29 травня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами», , місцезнаходження: вул. Соборна, 98 А, кабінет 70, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ державної виконавчої служби у місті Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , місцезнаходження: провулок Тихий, 3А, м. Умань, Черкаська область.

Суддя Альона ШКОЛЬНА