Провадження №2/760/597/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Зеленчуку М.М.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про визнання відмови у страхові виплаті незаконною та зобов`язання здійснити страхову виплату,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача та просила: визнати відмову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у здійсненні страхової виплати позивачу незаконною; стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 29 606 шведських крон, як страхову виплату за договором добровільного страхування подорожуючих закордон №0694494-МРТ/20/В від 31.08.2020, судовий збір та понесенні витрати на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 (чоловік позивачки, застрахована особа, страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування подорожуючих за кордон №0694494-МРТ/20/В від 31.08.2020. Сторони договору погодили всі істотні умови договору та визначили, що вид страхування за цим Договором - медичні витрати, страхова сума на одну застраховану особу - 30000,00 євро, загальний страховий платіж - 239,06 євро, строк внесення страхового платежу до 04.09.2020, період страхування з 05.09.2020 по 20.09.2020.

Відповідно до медичного рапорту №1В із медичного закладу Akademiska sjukhuset I Uppsala з 09.09.2020 по 10.09.2020 ОСОБА_2 був госпіталізований каретою швидкої допомоги в медичний центр з приводу погіршення загального стану, а саме: «головні болі два дні з погіршенням сьогодні» та «шия була дещо набрякла і туга». Під час госпіталізації ОСОБА_2 було понесенні відповідні витрати на лікування - медичні витрати в загальній сумі 29 606 шведських крон, що підтверджується виписками з історії хвороби ОСОБА_2 , рахунками на оплату та платіжними дорученнями.

11.09.2020 ОСОБА_2 повідомив відповідача про настання страхового випадку засобами зворотного зв`язку на сайті відповідача.

29.09.2020 на адресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшла заява про страхову виплату із доданими документами по страховому випадку, який мав місце у Швеції з ОСОБА_2 . У подальшому на вимогу відповідача ОСОБА_2 було подано письмові пояснення та вичерпну інформацію щодо обставин страхового випадку.

Зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Послалася, що 30.11.2020 вона, як дружина страхувальника, повідомила відповідача про смерть ОСОБА_2 та подала необхідні для здійснення страхової виплати документи. За результатами розгляду даних документів листом від 18.12.2020 №17569 відповідач відмовив у страховій виплаті.

Зазначає, що повторно зверталась до відповідача з вимогою здійснити страхову виплату, однак листом від 15.02.2021 №697 їй було повторно відмовлено.

Вказала, що в частині А (зворот) договору, яку відповідно її чоловік підписував та мав як підтвердження укладеного договору страхування, не розміщено правил і умов страхування, а міститься лише інформація про нібито частину В договору та пам`ятку застрахованої особи, які розміщені на сайті відповідача (Страховика). Крім того, у даній частині А договору, є інтернет-посилання, по яких нібито мають бути розміщені правила та умови частини В договору. Крім того, ОСОБА_2 , як застрахована особа, ставив власний підпис лише на частині А договору, тобто був ознайомлений лише з цією частиною та погодив умови страхування, що викладені лише в цій частині.

Щодо права вимагати здійснення страхової виплати зазначила, що вона прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , подавши в шестимісячний термін після його смерті заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Таким чином, від ОСОБА_2 до позивачки в порядку спадкування за законом перейшло право на страхове відшкодування і відповідачем даний факт не заперечується.

Також зазначила, що наявність онкологічного захворювання як підстава для відмови у страховій виплаті, законом не встановлена, а умови страхування на сайті відповідача, їх чинність саме в такій редакції, на момент укладення договору страхування і те, що керівник департаменту особистого та медичного страхування відповідача у трьох листах по різному описує відмову у виплаті і, зокрема, посилається на різні номери пунктів договору ставлять під великий сумнів чинність умови договору про таку підставу для відмови у страховій виплаті та можливість її застосування. Вона має повне право на здійснення відповідачем на її користь страхової виплати за понесенні медичні витрати на госпіталізацію та надання медичної допомоги в медичному закладі Akademiska sjukhuset I Uppsala ОСОБА_2 у Швеції в період з 09.09.2020 по 10.09.2020, що в загальній сумі становить 29 606,00 шведських крон.

Просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» кошти у сумі 29606 шведських крон, що станом на 19.03.2021 еквівалентно 96127,72 грн як страхову виплату за договором добровільного страхування подорожуючих закордон N0694494-МРТ/20/В від 31.08.2020.

Крім того, просить стягнути понесені судові витрати: судовий збір в сумі 961, 28 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2021 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про визнання відмови у страхові виплаті незаконною та зобов`язання здійснити страхову виплату направлено за підсудність до Солом`янського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Усатову І.А.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.06.2021 позовну заяву залишено без руху.

30.07.2021 надійшла заява про усунення недоліків з поданням позовної заяви в новій редакції з урахуванням доплати судового збору.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Зазначає, що факт укладання договору страхування позивачем не заперечується. Договір страхування складається із частини А та В, які є невід`ємними частинами. При укладанні договору страхування заявнику було вручено як його екземпляр частини А договору страхування, так і частину В, виготовлену типографським способом у формі книжечки для зручності клієнта. Факт вручення підтверджується наявністю підпису страхувальника та застереженням у частині А договору страхування про те, що страхувальник «з умовами і правилами страхування ознайомлений і згодний, договір отримав». Жодних відміток про те, що частина В договору страхування страхувальнику не вручена та/або страхувальник не ознайомлений з умовами договору страхування копія частини А договору страхування не містить, а тому твердження позивача про те, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не було ознайомлено страхувальника із умовами договору страхування є безпідставними.

Вказала, що укладення договору страхування здійснюється у відповідності з правилами добровільного страхування медичних витрат та правилами добровільного страхування від нещасних випадків п.5 частини В договору страхування. Правила добровільного страхування медичних витрат та Правила добровільного страхування від нещасних випадків розміщенні на сайті ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у вільному доступі за посиланням, про що також зазначено на зворотній стороні частини А договору страхування. Отже, твердження позивача про відсутність правил страхування на сайті ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» є безпідставними. Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та страховиком регулюються, в першу чергу, умовами укладеного між сторонами договору страхування та правил. Також зазначила, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування виникає у разі настання страхового випадку, тобто події, яка підпадає під страхові ризики та одночасно не є виключенням із страхових випадків відповідно до договору страхування. Доказами, наявними в матеріалах справи підтверджується, що витрати, понесені ОСОБА_2 у Швеції в період 09.09.2020-10.09.2020, пов`язані із наданням медичної допомоги у зв`язку із ускладненням онкологічного захворювання, яке існувало як на момент укладання Договору страхування так і на момент перетину кордону.

Зазначає, що випадок, який стався із ОСОБА_2 , у вказаний період, не є страховим випадком. Відтак, керуючись умовами договору страхування, 18.12.2020 страховиком було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що повідомлено позивача листом № 17564. Виключно за умови настання страхового випадку та відсутністю виключень з них або підстав для відмови, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату.

У даному випадку, за умовами укладеного договору страхування у страховика відсутній обов`язок здійснити страхову виплату, оскільки понесені ОСОБА_2 витрати на медичну допомогу пов`язані із ускладненням онкологічного захворювання, що є виключенням із страхових випадків, а отже і не спричиняє настання обов`язку Страховика здійснити виплату страхового відшкодування позивачу.

Відтак відсутні підстави і для задоволення позову.

Вказує, що відповідно до п. 2.2.4. Договору страхування, застрахованою є зазначена в Договорі фізична особа, яка живе в Україні та/або починає подорожувати з її території (від кордону) України з іншою країною. Усі особи мають бути на момент початку дії Договору страхування не молодші одного та не старші за 75 років, з добрим станом здоров`я і не вирушати в подорож всупереч рекомендаціям лікарів. Застрахованими не можуть бути особи, які на час укладення Договору страхування є онкологічно хворими, хворими на тяжкі форми захворювання серцево-судинної системи, ВІЛ-інфікованими, а також/або знаходяться на диспансерному обліку в т.ч. на обліку в наркологічних, психоневрологічних, туберкульозних, шкірно-венерологічних диспансерах. Крім того, як вже було зазначено, договори страхування укладаються відповідно до Правил страхування (п.16.1 Правил).

Отже, якщо страхувальник письмово не повідомив страховика при укладанні договору страхування про обставини, що мають істотне значення для оцінки ступеня страхового ризику з наступного переліку: застрахована особа на дату укладання Договору страхування була визнана у встановленому законодавством порядку недієздатною, знаходилась на освідченні МСЕК, перебувала на обліку в наркологічних, психоневрологічних та інших диспансерах, хворіла на СНІД або була ВІЛ - інфікована, мала інвалідність будь-якої групи з будь-якої причини (категорію "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А"), знаходилась на стаціонарному лікуванні, мала психічну хворобу або онкологічну хворобу, або повідомив Страховику свідомо неправдиві відомості про такі обставини при укладанні договору страхування, договір страхування вважається неукладеним.

Вказала, що страховика не було повідомлено ні письмово, ні будь-яким іншим способом при укладанні договору страхування про наявність у ОСОБА_2 онкологічного захворювання. Таким чином, договір страхування вважається неукладеним, що не спричиняє настання обов`язку страховика здійснити виплату страхового відшкодування за заявленим випадком, що є підставою для відмови у задоволені позову. Щодо стягнення понесених судових витрат та витрат на правничу допомогу також заперечила.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 (чоловік позивачки, застрахована особа, страхувальник) було укладено договір добровільного страхування подорожуючих за кордон №0694494-МРТ/20/В від 31.08.2020. Сторони договору погодили всі істотні умови договору та визначили, що вид страхування за цим договором - медичні витрати, страхова сума на одну застраховану особу - 30000,00 євро, загальний страховий платіж - 239,06 євро, строк внесення страхового платежу до 04.09.2020, період страхування з 05.09.2020 по 20.09.2020.

Відповідно до медичного рапорту №1В із медичного закладу Akademiska sjukhuset I Uppsala з 09.09.2020 по 10.09.2020 ОСОБА_2 був госпіталізований каретою швидкої допомоги в медичний центр з приводу погіршення загального стану, а саме: «головні болі два дні з погіршенням сьогодні» та «шия була дещо набрякла і туга».

Згідно із анамнезу захворювання, ОСОБА_2 «хворий на рак з метастазами в мозок» та неодноразово за останні місяці 2019-2020 проходив опромінення від метастазів у мозку. Останній курс променевої терапії був закінчений 02.09.2020, на території України за 3 дні до дати перетину кордону.

Відповідно до виписки з історії хвороби ОСОБА_2 встановлено, що він приймав дексаметазон (синтетичний препарат з групи глюкокортикоїдних гормонів парентерального, перорального та місцевого застосування (у тому числі внутрішньоочного).

Тобто, на момент перетину кордону 05.09.2020 ОСОБА_2 знаходився на підтримуючій гормональній терапії та на момент укладання договору страхування хворів на онкологічне захворювання.

Як вбачається зі змісту документів медичних закладів, погіршення загального стану ОСОБА_2 спричинено ускладненнями онкологічного захворювання.

Вбачається, що під час госпіталізації, ОСОБА_2 , були понесені відповідні витрати на лікування - медичні витрати в загальній сумі 29 606 шведських крон, що підтверджується виписками з історії хвороби ОСОБА_2 , рахунками на оплату та платіжними дорученнями.

11.09.2020 ОСОБА_2 повідомив відповідача про настання страхового випадку засобами зворотного зв`язку на сайті відповідача.

29.09.2020 на адресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшла заява про страхову виплату із доданими документами по страховому випадку, який мав місце у Швеції з ОСОБА_2 . У подальшому на вимогу відповідача ОСОБА_2 було подано письмові пояснення та вичерпну інформацію щодо обставин страхового випадку.

Позивачка у порядку ст.ст. 1229, 1269, 1270 ЦК України звернулася до суду з позовом про визнання відмови у страхові виплаті незаконною та зобов`язання здійснити страхову виплату, надала витяг зі спадкового реєстру.

Так, згідно зі ст. 1229 ЦК України страхові виплати (відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Якщо страхувальник у договорі страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

30.11.2020 позивачка, як дружина страхувальника, повідомила відповідача про смерть ОСОБА_2 з подачею документів для здійснення страхової виплати документи.

Позивачка зазначає, що працівниками страхової компанії їй було повідомлено про відмову у виплаті з посиланням на пункт 10.2 договору страхування, згідно якого не надаються послуги та/або не відшкодовуються витрати, пов`язані з наданням будь - якої медичної допомоги (в тому числі медикаментозного забезпечення, діагностики) у випадках: а) хвороби (патологічного стану), щодо якої було призначено або надане медичне лікування в будь - який час до початку дії договору страхування, а також якщо існували медичні протипоказання для подорожі; х) пов`язаних з онкологічними захворюваннями та будь-якими їх ускладненнями» та п.2.2.4 договору страхування «застрахованими не можуть бути особи, які на час укладання договору страхування є онкологічно хворими, хворими на тяжкі форми захворювання тощо. Вважає дану відмову незаконною.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.ст. 901, 979 ЦК України, ст.ст. 1, 16 Закону України «Про страхування», договір страхування як письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору, за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Статтею 988 ЦК України, передбачено, що страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст. 980 ЦК України).

Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Як вбачається з тексту договору добровільного страхування подорожуючих за кордон №0694494-МРТ/20/В від 31.08.2020 даний договір складається з частини А, яка має зворотню частину, частини В, пам`ятки застрахованого, які є невід`ємними частинами договору страхування подорожуючих за кордон. Правила та умови частини В договору страхування надані страхувальнику для ознайомлення та розміщені на сайті страховика.

Відповідно до частини А договору страхування сторони узгодили, що застрахованою особою є ОСОБА_2 , програма страхування «Оптимальна», період страхування: 04.05.2018 по 03.05.2019 строком на 90 днів, територія страхування - весь світ, крім України, вид страхування - медичні витрати (страхова сума 30000,00 Євро, страхування багажу (страхова сума 70 Євро, страхування затримки авіарейсу (страхова сума 70,00 Євро), сервісна компанія Бал Ассистанс.

У частині А (зворотня сторона) в тому числі зазначено, що умови страхування викладені в частині В договору страхування подорожуючих за кордон, а також поради застрахованій особі, пам`ятка, контактні дані сервісної компанії (телефон, факс, електронна адреса тощо); перелік інформації, яку необхідно надати до сервісної компанії у разі настання події; програми страхування, є невід?ємною частиною договору страхування подорожуючих за кордон. Правила та умови частини В договору страхування надані страхувальнику для ознайомлення та розміщені на сайті страховика: arsenal-ic.ua/insurance-case arsenal-ic.ua/page/pro-kompaniyu страхувальник зобов?язується ознайомити застрахованих осіб з умовами даного договору страхування, умовами та правилами страхування. Обов?язки страхувальника, за виключенням пп. а), b), с), f), h) в однаковій мірі розповсюджуються на інших застрахованих осіб за даним договором страхування. Невиконання вимог даного договору страхування застрахованими особами тягне за собою ті ж наслідки, як невиконання страхувальником.

Позивачка, звертаючись до суду зазначає, що ОСОБА_2 було вручено лише частину А на якій він поставив підпис та лише з якою був ознайомлений, зазначила, що у підписаній частині договору не розміщено правил і умов страхування, а міститься лише інформація про нібито частину В договору та пам`ятку застрахованої особи, які розміщені на сайті відповідача та у даній частині договору є інтернет посилання по яких мають бути розміщені правила та умови.

Зазначила, що 26.02.2021 при переході на вказану інтернет сторінку відкривається відповідний документ, який нібито діяв з 2019 року, однак зазначає, що у відповідях, що надавалися їй відповідачем містяться різні посилання на різні пункти договору, що свідчить про те, що частина договору В, доступ до якої розміщений на сайті відповідача не носить постійного характеру і постійно в односторонньому порядку змінюється.

Вважає, що підстави з яких відмовлено у страховій виплаті є додатковими та непогодженими ОСОБА_2 , оскільки погодив лише ті умови, що зазначені в частині А договору.

Відповідач зазначає, що факт вручення страхувальнику частини А та частини В договору страхування підтверджується наявністю підпису страхувальника та застереженням у частині А договору страхування про те, що страхувальник « з умовами і правилам страхування ознайомлений і згодний, договір отримав».

Суд вважає дану позицію позивачки такою, що не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам, натомість приймає до уваги позицію відповідача.

Позивачка, як спадкоємець ОСОБА_2 стверджує, що останній ставив підпис лише на частині А, однак вказане спростовується дослідженим договором добровільного страхування.

Крім того, суд звертає увагу, що договір укладався саме між відповідачем та ОСОБА_2 , стороною вказаного договору ОСОБА_1 не була, будь-яких доказів присутності її при укладенні договору та обізнаності про обставини його укладення суду не надано та не зазначено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 при підписані договору були надані правила та умови частини В договору страхування для ознайомлення.

Що стосується посилань позивачки на дослідження 26.02.2021 сайту відповідача на розміщення там інформації та його аналізу, до уваги вони судом не приймаються, оскільки стосуються інформації, саме на «26.02.2021», яка немає відношення до події, що відбулася 31.08.2020.

Що стосується правомірності відмови у виплаті страхового відшкодування, суд зазначає наступне.

Зі змісту відмови у виплаті страхового відшкодування від 18.12.2020 №17569 вбачається те, що під час укладання договору страховика не було повідомлено, що ОСОБА_2 є особою якому встановлено діагноз «Рак легень з метастазами у головний мозок» з посиланням на п.п. 2.2.4 та 10.2 договору страхування .

Так, згідно з п. 2.2.4. Договору страхування, застрахованою є зазначена в договорі фізична особа, яка живе в Україні та/або починає подорожувати з її території (від кордону України з іншою країною). Усі особи мають бути на момент початку дії договору страхування не молодші одного та не старші за 75 років, з добрим станом здоров?я і не вирушати в подорож всупереч рекомендаціям лікарів. Застрахованими не можуть бути особи, які на час укладення Договору страхування є онкологічно хворими, хворими на тяжкі форми захворювання серцево-судинної системи, ВІЛ-інфікованими, а також/або знаходяться на диспансерному обліку в т.ч. на обліку в наркологічних, пеихоневрологічних, туберкульозних,шкірно-венерологічнихдиспансерах.

Відповідно до п. 10.2. Договору страхування не надаються послуги та/або не відшкодовуються витрати, пов?язані з наданням будь-якої медичної допомоги (в тому числі медикаментозного забезпечення, діагностики) у випадках: а) хвороби (патологічного стану), щодо якої було призначене абк налане медичне лікування в будь-який час до початку дії Договору страхування, а також якщо існуваль медичні протипоказання для подорожі; х) пов?язаних з онкологічними захворюваннями та будь-якими її ускладненнями.

Згідно п. 16.1. Правил добровільного страхування медичних витрат із змінами від 23.03.2020, до обставин, що мають істотне значення для оцінки ступеня страхового ризику при укладанні Договору страхування належать, зокрема, наступні обставини: - застрахована особа на дату укладання Договору страхування була визнана у встановленому законодавством порядку недієздатною, знаходилась на освідченні МСЕК. перебувала на обліку в наркологічних. психоневрологічних та інших диспансерал. хворіла на СНІД або була ВІЛ - інфікована, мала інвалідність будь-якої групи з буль-якої причини (категорію "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А знаходилась на стаціонарному лікуванні, мала психічну хворобу або онкологічну хворобу.

Якщо страхувальник письмово не повідомив страховику при укладанні договору страхування про обставини, що мають істотне значення для оцінки ступеня страхового ризику з наступного переліку: застрахована особа на дату укладання договору страхування була визнана у встановленому законодавством порядку недієздатною, знаходилась на освідченні МСЕК, перебувала на обліку в наркологічних, психоневрологічних та інших диспансерах. хворіла на СНІД або була ВІЛ - інфікована, мала інвалідність будь-якої групи з будь-якої причини (категорію "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А*). знаходилась на стаціонарному лікуванні, мала пеихічну хворобу або онкологічну хворобу, або повідомив страховику свідомо неправдиві відомості про такі обставини при укладанні договору страхування, договір страхування вважається неукладеним.

З огляду на вказані медичні документи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 до початку дії договору страхування мав захворювання «рак легень з метастазами у головний мозок».

Також суд зазначає, що страховика не було повідомлено ні письмово, ні будь-яким іншим способом при укладанні договору страхування про наявність у ОСОБА_2 онкологічного захворювання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінальногоправопорушення,щопризвівдостраховоговипадку;3)поданнястрахувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку:4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні:5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Отже, законодавцем передбачено, що підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування є підстави, зазначені у ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування», а також інші підстави, передбачені Договором страхування.

З урахуванням медичних документів, наданих позивачем, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що саме наявність онкологічного захворювання, що виникло до початку дії договору страхування стало наслідком звернення ОСОБА_2 під час дії договору страхування до медичного центру.

А тому страховик правомірно відповідно до п.п. 2.2.4 договору відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки під час укладання договору страховика не було повідомлено, що ОСОБА_2 є особою, якому встановлено діагноз «рак легень з метастазами у головний мозок»

Відповідно до положень п.п.2.2.4 договору дані події не підлягають страховому відшкодуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність відмови у страховій виплаті та стягненні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного вище, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки.

Керуючись ст.ст. 526, 626, 628, 629, 638, 901, 979, 982, 988, ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Усатова І.А.