Провадження №: 2/336/2243/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С. за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача Шинкаренко Д.О., який діє на підставі довіреності від 31.12.2024, звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.06.2018 по 28.02.2025 у розмірі 50 243,85 грн., а також витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка є споживачем послуг, які КП «Водоканал» надає у квартиру АДРЕСА_2 . На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується Довідкою КП «Водоканал» по відповідному особовому рахунку. Відповідачка вчасно оплату за надані послуги не вносила, у зв`язку з чим за період з 01.06.2018 по 28.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 50 243,85 грн., яку просили стягнути на свою користь, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.04.2025 справу передано впровадження судді Звєздової Н.С.

08.04.2025 судом направлені запити у відповідності до ст. 187 ЦПК України, відповіді надійшли 11.04.2025.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачкою подано відзив на позов за змістом якого просила у задоволенні позовних вимог КП «Водоканал» до неї про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в сумі 50243,85 грн. застосувати строки позовної давності в частині заявлених позовних вимог та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представником позивача заперечень на відзив не надано.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_2 та розрахунку суми нарахувань, оплат та заборгованості за вказаним рахунком, позивач за період з 01.06.2018 по 28.02.2025 надав відповідачці послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 50 243,85 гривень. Відповідачкою за вказаний період послуги не сплачувались, а тому вона має заборгованість за спожиті послуги за вказаний період.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За правилами ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, разом з тим відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно з п. 18 «правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Згідно з пунктом 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються, і не оплачувати їх.

Квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_1 на підставі Договору іпотеки р. 6102 від 22.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Бургазли І.І.

У зв`язку із неможливістю оплати внесків за вказаним договором, на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 271 від 12.05.2020, посвідченого Заверуха Н.І., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, приватним нотаріусом ЗМНО Вовк І.І. проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (номер відомостей про речове право: 46284109; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 62984713 від 21.01.2022), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Витяг № 425555142 від 06.05.2025).

Отже, з 21 січня 2022 року відповідачка не є власником та наймачем квартири АДРЕСА_2 , а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01 січня 2022 року по 28 лютого 2025 року на суму 30876,66 грн. не підлягають задоволенню.

В частині заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості, яка утворилась за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2022 року в сумі 19451,69 гривень, суд приходить до висновку, що вимоги за означений період заявлені позивачем з порушенням строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відмовити в позові через пропуск строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог в позові належить відмовити за безпідставністю.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто перебіг позовної давності почався від дня, коли відповідачкою була проведена остання оплата за надані послуги, а саме у серпні 2018 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, тобто у позивача перебіг строку позовної давності розпочався з 01 вересня 2018 року та закінчився 31 серпня 2021 року на суму 16 681,74 коп.

З 01.09.2021 року по 31.12.2021 року на суму 2769.95 строки позовної давності спливли 01.01.2025 року, а позивач звернувся до суду з позовом 04.04.2025 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19, зазначила, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому, саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12- 97гс19, пункти 61, 62), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19, пункти 5.43, 5.44) та у справі № 911/3677/17 (провадження №12-119гс19, пункти 6.43, 6.44).

При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)).

З урахуванням наведеного, в частині заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, яка утворилась за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2022 року в сумі 19451,69 гривень слід відмовити у зв`язку з порушенням строків позовної давності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 76-81, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Водоканал», місцезнаходження: вул. Святого Миколая, буд.61, м. Запоріжжя, 69002, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327121.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.С. Звєздова