Справа № 702/225/25
Провадження № 2/702/233/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Барської Т.М.

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.

позивач, відповідач не з`явилися,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24.03.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник, боржник) на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» (далі у тексті також позивач, фактор) заборгованість за Кредитним договором №3215009 від 02.12.2021 у сумі 23225,65 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 гривень.

Заявлені вимоги представник позивача мотивує тим, що 02.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 3215009.

Відповідно до умов цього правочину ТОВ «МІЛОАН» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 на умовах, визначених договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Проценти за користування кредитом: 3150,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на її картковий рахунок.

Позивач переконаний, що підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами і їй надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

ТОВ «МІЛОАН» виконало свої зобов`язання, перерахувавши суму кредиту відповідачу. Однак, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого заборгувала кредитодавцю грошові кошти.

26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладений Договір факторингу № 26-07/2024, згідно умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача.

За твердженням позивача станом на день формування позовної заяви відповідач за Кредитним договором №3215009 заборгувала 23225,65 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6790,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15175,65 грн; заборгованість за комісіями 1260,00 грн.

Для захисту свого порушеного права позивач звернувся з позовом до суду.

Постановленою 01.04.2025 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу наданий термін для подання відзиву на позов.

У призначені на 10 год. 00 хв. 02.05.2025 та на 10 год. 00 хв. 03.06.2025 судові засідання представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем свого проживання, жодних заяв чи клопотань не подавала, правом на надання відзиву на позов не скористалась.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання судом не встановлено, а тому справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Оскільки відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що відповідно до 02.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит №3215009 (індивідуальна частина) (далі у тексті також Договір №3215009, правочин, Кредитний договір).

Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця (а.с. 55-59).

Відповідно до умов Кредитного договору (п. 1.1) ТОВ «МІЛОАН» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 на умовах, визначених цим правочином, на строк, визначений п. 1.3. Договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Надання кредиту здійснюється з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

У пунктах 1.2-1.4 Договору №3215009 сторони обумовили параметри та умови кредиту, порядок і графік повернення позики та сплати процентів.

Зокрема, сума (загальний розмір) кредиту становить 7000.00 грн (п. 1.2 Договору). Кредит надається строком на 30 днів з 02.12.2021 (строк кредитування) (п. 1.3 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 01.01.2022. Комісія за надання кредиту - 1400,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом - 3150.00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору).

Загальні витрати позичальника за кредитом складають 4550,00 грн в грошовому виразі, та 44,164.00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 11550,00 грн (п. 1.5 Договору).

Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок.

Крім того, досліджуючи п.6.1, 6.5 Договору №3215009 суд встановив, що цей правочин укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, на сайті ТОВ «МІЛОАН» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Титульна сторінка Договору №3215009 містить відомості про підписання Кредитного договору представником ТОВ «МІЛОАН» Вініченко О.В. о 17 год 07 хв 02 грудня 2021 року (а.с.55).

Довідка про ідентифікацію підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , як сторона Договору №3215009, ідентифікована кредитодавцем за датою народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 та РНОКПП - НОМЕР_1 (а.с.23). Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) - одноразовий ідентифікатор V52849, дата відправки ідентифікатора позичальнику 02.12.2021, номер телефону НОМЕР_2 .

Разом із Договором №3215009 відповідач, на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодилася із графіком платежів за договором як додатком №1 до Договору №321545009, так і з даними паспорта споживчого кредиту №3215009, як додатком №2 до Договору №3215009, шляхом підписання безпосередньо Договору №3215009 електронним підписом одноразовим ідентифікатором V52849 (а.с.16-15).

Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» в редакції від 13.07.2021 регламентували єдиний порядок надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» на час укладення Кредитного договору з відповідачем, визначали порядок і умови укладення кредитних договорів, загальні права та обов`язки сторін договору, правила обліку та порядок зберігання кредитних договорів та інших документів, пов`язаних з наданням фінансових послуг товариством, порядок доступу споживачів фінансових послуг до документів та іншої інформації, пов`язаної з наданням фінансових послуг, а також регулюють інші питання вказані у Правилах (а.с.18-22).

Дослідженням квитанції ІD платежу від 02.12.2021 суд встановив, що в означену дату о 17:08 через систему платежів LiqPay ТОВ «МІЛОАН» на карту маска карти № НОМЕР_3 перерахувало 7000,0 гривень із призначенням платежу - «Кошти згідно договору 3215009» (а.с.24).

Зі змісту відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за Кредитним договором №3215009 суд встановив, що кредит в розмірі 7000,00 гривень наданий 02.12.2021, комісія за надання кредиту нарахована також 02.12.2021 в розмірі 1400,00 гривень. 02 грудня 2021 року відповідач заплатила кредитодавцю 210,00 гривень тіла кредиту, 140,00 гривень комісії за надання кредиту та 210,00 гривень комісії за управління та обслуговування кредиту (а.с.40).

Тобто, у день укладення правочину та видачі кредитних коштів відповідач повернула кредитодавцю 560,00 гривень.

Водночас, за розрахунком ТОВ «МІЛОАН» заборгованість за Кредитним договором №3215009 становить 23225,65 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6790,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15175,65 грн; заборгованість за комісіями 1260,00 грн (а.с. 40).

За укладеним 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» Договором факторингу №26-07/2024 ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло, права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників до цього договору (а.с. 42-77, 52).

Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024, ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №3215009 від 02.12.2021. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 23225,65 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6790,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15175,65 грн; заборгованість за комісіями 1260,00 грн (а.с. 53, 54, 60, 61).

Факт оплати ТОВ «Факторинг Партнерс», як фактором, ТОВ «МІЛОАН», як клієнту, грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 суд встановив із дослідженої у судовому засіданні платіжної інструкції №448090005 від 26.07.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК «Факторинг Партнерс» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» 3 310 395 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №3215009, складеного позивачем, за період з 26.07.2024 по 07.03.2025 заборгованість за Кредитним договором складає 23225,65 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6790,00 грн; заборгованість за відсотками 15175,65 грн; заборгованість за комісією 1260,00 грн (а.с. 41).

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі у тексті також Закон).

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доводи позивача про наявність боргових зобов`язань відповідача за укладеним 02.12.2021 Договором про споживчий кредит №3215009 підтверджують досліджені судом: копія укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 і підписаного відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) V52849 Договору про споживчий кредит № 3215009 від 02.12.2021; копія Паспорта споживчого кредиту №3215009; копія квитанції про перерахування суми кредиту № від 02.12.2021 за допомогою системи LIQPAY; розрахунок заборгованості та відомість про щоденні нарахування та погашення.

Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 не оспорила у встановленому законом порядку укладення нею означеного Кредитного договору, а також не надала суду належних і допустимих доказів виконання нею зобов`язань за Кредитним договором у повному обсязі.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 заборгованих нею сум.

Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором.

26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладений Договір факторингу № 26-07/2024, згідно умов якого первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі боржників, в тому числі і за договором про споживчий кредит № 3215009 від 02.12.2021, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Вказане підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників та реєстром боржників.

Пунктом 6.1.3 зазначеного Договору факторингу визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно додатку № 4, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників для друку підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Акт приймання-передачі Реєстру Боржників для друку до Договору факторингу № 26-07/2024 підписано представниками сторін договору 26.07.2024 та скріплено печатками клієнта і фактора.

До Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 доданий Реєстр боржників для друку (додаток № 3), згідно якого випливає, що ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги заборгованостей до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №3215009 від 02.12.2021 у сумі 23225,65 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6790,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15175,65 грн; заборгованість за комісіями 1260,00 грн.

Договір факторингу та реєстр боржників містять чітку інформацію щодо боржника, номеру і дати кредитного договору, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , суми боргу. Договір та акт приймання-передачі реєстру боржників містять підписи та печатки сторін, тому сумнівів у суду не викликають.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладені вимоги закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором № 3215009 від 02.12.2021 набуло на підставі укладеного з первісним кредитором Договору факторингу.

Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором.

Дослідженням наданого позивачем розрахунку боргу суд встановив, що відповідач взятих на себе Договором №3215009 зобов`язань не виконувала і кошти ні первісному кредитору, ні фактору не сплачувала, внаслідок чого станом на 07.03.2025 у неї утворилась заборгованість у розмірі 23225,65 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6790,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15175,65 грн; заборгованість за комісіями 1260,00 грн.

Однак, суд встановив, що в день укладення Договору та отримання кредитних коштів, відповідач сплатила первісному кредитору 560,00 гривень, з яких кредитодавець 210,00 грн. зарахував як сплату за тілом кредиту, 140,00 грн. як комісію за надання кредиту та 210,00 грн.- як комісію за обслуговування і управління кредитом.

Пунктом 1.5.1 Договору №3215009 визначено, що комісія за надання кредиту становить 1400,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Конституційний Суд України у рішенні від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 констатував, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Отже, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

За змістом Договору №3215009 відповідач погодив комісію за надання кредиту в розмірі 1400,00 грн., засвідчивши це своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Однак, поряд з цим, умови правочину не містять переліку послуг, які за сплачену комісію позикодавець надав чи мав надати відповідачу, та умов про сплату комісії за обслуговування та управління кредиту.

Отже вимога позивача про стягнення на його користь 1260,00 гривень заборгованості за комісіями задоволеною бути не може, а сплачені 02.12.2021 кошти 140,00 грн. та 210,00 грн., як комісії за надання кредиту та комісії за управління та обслуговування кредиту, підлягають врахуванню в рахунок сплати тіла кредиту.

Перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦК України, а також умовами Договору №3215009, зокрема, п.1.3, 1.4, п.1.5.2 та 2.4.1, суд встановив, що їх розмір визначений неправильно з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця (позикодавця) нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (позикою) припиняється. Права та інтереси кредитодавця (позикодавця) в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.

За умовами Договору №3215009 ТОВ «МІЛОАН» надав позичальнику кредит в розмірі 7000,00 грн (п.1.2), а остання зобов`язалась повернути його у повному обсязі протягом 30 днів, тобто до 01.01.2022 (п.1.3, 1.4).

Зважаючи на вимоги ст. 1048 ЦК України та правові висновки Верховного Суду, позикодавець, а також і особа, що набула право вимоги до відповідача, має право стягнути заборгованість за нарахованими, але на сплаченими процентами, в межах погодженого сторонами строку кредитування, оскільки по закінченню цього строку підстави нараховувати узгоджені умовами правочину відсотки відсутні.

Однак, відомість первісного кредитора про щоденні нарахування та погашення відповідачем сум кредиту свідчать, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані і поза межами строку кредитування - з 02.12.2021 по 24.02.2022.

Всупереч цьому, жодного належного і допустимого доказу, яким би підтверджувався той факт, що сторони Договору №3215009 застосували процедуру пролонгації строку дії кредитування, яка обумовлена п. 2.3 правочину, суду не надано.

Відтак, ТОВ «МІЛОАН» мало право на нарахування процентів за 30 днів користування кредитом, з 02.12.2021 по 01.01.2022, що у грошовому виразі складає 3150,00 грн.

Обґрунтовуючи правомірність нарахування процентів за користування кредитом по 04.03.2022, ТОВ «Факторинг Партнерс» посилалося на положення п. 6 Правил надання фінансових кредитів, яким визначено пролонгацію договору у разі сплати позичальником заборгованості за процентами.

Суд відхиляє ці доводи позивача з огляду на умови пункту 2.3.2 Кредитного договору, за змістом якого Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у:

а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1Договору та розділу 6 Правил;

б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. Договору.

Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком.

Всупереч наведеним умовам оновлений графік платежів суду не наданий, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами понад обумовлений Договором №3215009 строк кредитування.

Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3215009 від 02.12.2021 в сумі 9338,00 грн, яка складається із 6440,00 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 2898,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами за період з 02.12.2021 по 01.01.2022.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції від 18.03.2025 (а.с. 1).

Також в обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн, разом з позовною заявою подано копії таких документів: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; тарифи на послуги Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», в якому зазначені види послуг та їх вартість; заявка на отримання юридичної допомоги № 489 від 01.02.2025 на суму 9000 грн; витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025, в якому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема, надання усної консультації (вартість 1 години 3000 грн) 3000 грн (за 1 годину), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (вартість 1 години 3000 грн) 6000 грн (за 2 години (а.с. 7-9, 11, 12).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» (9338,00 грн, що становить 40,21% від ціни позову 23225,65 грн), тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 974,05 грн (40,21%).

Також пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню 3618,90 грн (9000 грн. х 40,21%) витрат на правову допомогу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором про споживчий кредит №3215009 від 02.12.2021 в сумі 9338 (дев`ять тисяч триста тридцять вісім) гривень 00 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту - 6440,00 грн.; заборгованість за процентами - 2898,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 974,05 грн. та 3618,90 грн.витрат на правову допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення складене і підписане 03.06.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА