КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 370/3485/24
провадження № 22-ц/824/6834/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою боржника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарського Олександра Миколайовича, стягувач ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - адвоката Павликівського Володимира Івановича на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року в складі судді Сініциної О. С.,

встановив:

28.11.2024 Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Кухарського О. М.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 14 квітня 2021 року у справі № 370/438/20 стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 1 284 401 грн.

Постановою Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 12 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 370/438/20, виданого Макарівським районним судом Київської області, про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 1 284 401 грн.

Звертає увагу, що постановою Правління НБУ від 17.12.2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» було відкликано банківську ліцензію та розпочало ліквідація АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 22.12.2022 №1067 від 27 грудня 2022 року відкликано повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та вирішено повноваження від час здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» здійснювати безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Вважає, що виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито в порушення положень вказаної норми, оскільки на час відкриття виконавчого провадження було відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі постанови Правління НБУ від 17.12.2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит».

Відкликання банківської ліцензії та запровадження процедури ліквідації банку зумовлює необхідність застосування до правовідносин, що склалися норм спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначає, що АТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звертається до суду зі скаргою у десятиденний строк з дня надходження постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Враховуючи викладене, просив визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 12 вересня 2024 року.

Зобов`язати Шевченківський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та виключити з Єдиного реєстру боржників відомості стосовно боржника - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які внесені на підставі виконавчого провадження НОМЕР_1.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року у задоволенні скарги відмовлено.

14.01.2025 представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - адвокат Павликівський В. І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року та прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Застосовані судом першої інстанції висновки Верховного Суду є нерелевантними до обставин справи, що переглядається.

Так, у справі №5002-17/1718-2011 оскаржувалися дії державного виконавця щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу про зобов`язання Уповноваженої особи на ліквідацію неплатоспроможного банку вчинити певні дії на користь стягувача. В межах даної справи судом встановлено факт відмови від виконання рішення суду у добровільному порядку.

Натомість у справі, що переглядається судом, досліджувалося питання правомірності відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу про стягнення коштів згідно якого боржником є банк, який перебуває у процедурі ліквідації та відсутні будь-які обставини, які свідчать про ухилення від добровільного виконання судового рішення.

Звертає увагу, що згідно листа-відповіді №083-60-140/23 від 28.02.2023 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було повідомлено позивачу, що для задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 необхідно направити заяву з кредиторськими вимогами в порядку та формі, встановленими Положенням, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.08.2017 року №3711. Проте, стягувачем цього зроблено не було.

Всі майнові вимоги до неплатоспроможного банку як конкурсні так і ті, що виникли під час ліквідаційної процедури, задовольняються в межах процедури ліквідації банку в порядку визначеному в ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Станом на даний момент, процедура ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» триває, що не позбавляє стягувача можливості заявити свої вимоги до банку, відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - адвокат Павликівській В. І. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Онопрієнко В. Ф. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень, відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Судом встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 14 квітня 2021 року у справі № 370/438/20 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними електронні торги, що відбулися 05 листопада 2018 року з реалізації лотів № F07G31382, № F07G31383, № F07G31384, проведені оператором, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію, - ТОВ «ОСБП».

Визнано недійсними протоколи електронних торгів від 05 листопада 2018 року на номерами: № UA-EA-2018-10-25-000236-b з реалізації лоту № F07G31382, № UA-EA-2018-10-25-000245-b з реалізації лоту № F07G31384, № UA-EA-2018-10-25-000237-b з реалізації лоту F07G31383, підписані переможцем електронних торгів ОСОБА_1 , оператором, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію, - ТОВ «ОСБП» та замовником - уповноваженою особою Фонду на ліквідацію AT «Банк «Фінанси та Кредит».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки,

площею 1,7 га, кадастровий номер :03:020:0001, що розташована на території Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), укладений 30 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1203.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 3,701 га, кадастровий номер :00:007:0019, що розташована на території Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), укладений 30 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1202.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 12,202 га, кадастровий номер :00:006:0076, що розташована на території Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), укладений 30 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1201.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 284 401, 00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Макарівського районного суду Київської області

від 12 травня 2021 року стягнуто в рівних частинах з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «ОСБП» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 50 000 грн, тобто по 16 666, 66 грн з кожного.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року апеляційні скарги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 14 квітня 2021 року та додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення. Рішення Макарівського районного суду Київської від 14 квітня 2021 року, додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року залишено без змін.

Постановою Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку, а відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 18 грудня 2015 року № 230 безпосередньо розпочато процедуру ліквідації Банку.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарського О. М. від 12 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 370/438/20, виданого Макарівським районним судом Київської області, про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошових кошти в розмірі 1 284 401,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції, з посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 квітня 2023 року у справі №5002-17/1718-2011, виходив з того, що існує судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій з погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, а тому стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення. З огляду на таке, повернення стягувачу державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання буде незаконним.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Наявність норми пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, не може суперечити принципу верховенства права, меті й завданням цивільного судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16 квітня 2018 року у справі №910/11908/16.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом (Рішення Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-рп(ІІ)/2019).

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Посилання як на підставу апеляційного оскарження на застосування норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17, від 13 березня 2018 року у справі № 910/23398/17, від 12 квітня 2018 року у справі №820/11591/15, від 10 квітня 2019 року у справі №761/10730/18, від 05 вересня 2019 року у справі №761/11256/17, від 09 лютого 2021 року у справі №381/622/17, від 08 лютого 2018 року у справі №308/3282/15-ц, від 14 лютого 2018 року у справі №761/20903/15-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №725/5833/16-ц не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини у вказаних справах відрізняються від тих, що установлені судами у справі, яка переглядається в апеляційному порядку.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти лише такі рішення, де аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - адвоката Павликівського Володимира Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.05.2025.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук