Справа № 289/2141/24
Номер провадження 2/289/149/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Кириленка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Науменко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно своєму сину, тобто позивачу. Поважними причинами пропуску вказаного строку позивач зазначає те, щопісля смерті матері у нього погіршився стан здоров`я, а тому протягом тривалого часу проходив лікування.

Ухвалою судді від 29.10.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 20).

Сторони в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи містяться заяви, в яких вони просять розглянути справу без їх участі.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , яка за життя заповіла останньому все своє майно (а.с. 5, 6, 7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 9).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 04.07.2024 ОСОБА_2 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім померлої у цьому будинку ніхто не був зареєстрований та постійно проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 (а.с. 15).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру №78159274, виданого 28.08.2024 Радомишльською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а.с. 8).

Зі змісту виписки від 16.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 20.10.2004 та 12.04.2005 перебував на амбулаторному лікуванні (а.с. 3, 14).

Окрім того з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 22.11.2005 по 30.11.2005 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 11, 12).

У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, що містяться в пунктах 23 та 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. При розгляді справ за позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини станом на момент відкриття вищевказаної спадщини була визначена Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5 зі змінами (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 207 Інструкції письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Не допускається прийняття заяв про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяв про їх відкликання, складених від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Аналіз вище вказаних норм Інструкції свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17).

Разом з тим, позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 у період з 11.10.2004 по 11.04.2005. Надані ж позивачем виписки про його амбулаторне та стаціонарне лікування (а.с. 10-14) не підтверджують існування вказаних обставин, оскільки не підтверджують тяжкість і тривалість хвороби у період шестимісячного строку для прийняття спадщини, і яка б була об`єктивною перешкодою для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у визначений законодавством спосіб, в тому числі і через представника.

Також суд враховує, що позивач звернувся до суду з позовом через 21 рік після відкриття вказаної спадщини.

За таких обставин на підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 18, с. Вишевичі, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12214, ) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО