Провадження № 2/761/7356/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Науково-дослідного інституту соціальної політики Міністерства соціальної політики України і Національної академії наук України про стягнення заробітної плати, -

встановив:

У травні 2025р., за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаним позовом/заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Волошина В.О.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Зі змісту поданої до суду заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Науково-дослідного інституту соціальної політики Міністерства соціальної політики України і Національної академії наук України, водночас у суб`єктному складі учасників справи ОСОБА_1 себе вказала у якості «заявника» а не «позивача», що є процесуально некоректним та підлягає уточненню зі сторони заявниці, а саме, уточнити у якому процесуальному статутсі остання звернулась до суду із вказаною заявою (у якості заявника чи позивача, якщо у якості заявника, то оформити заяву у відповідності до положень процесуального закону).

Крім того, ОСОБА_1 не зазначено у суб`єктному складі сторін/учасників справи найменування відповідача та його дані у відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також, відповідно до ч. 7 ст. 43, ч. 1 ст. 177, ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», шляхом направлення заяви та доданих до неї документів в електронній формі.

Таким чином, ОСОБА_1 , після уточнення суб`єктного складу учасників справи, необхідно надати докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками, поданої до суду з урахуванням полодень ч. 1 с. 177 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998р. та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001р.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відтак, ОСОБА_1 необхідно подати до суду виправлену редакцію позовної заяви/заяви, у якій суд пропонує:

- уточнити у якому процесуальному статутсі ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою (у якості заявника чи позивача, якщо у якості заявника, то оформити заяву у відповідності до положень процесуального закону);

- уточнити суб`єктний склад учасників справи/сторін (зазначити відповідача з дотриманням процесуальних приписів визначених п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- надати докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, у відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Науково-дослідного інституту соціальної політики Міністерства соціальної політики України і Національної академії наук України про стягнення заробітної плати - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: