Справа № 134/869/25
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2025 року селище Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Лабай О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у тульчинському районні Вінницької області про зняття обтяження на нерухоме майно -

встановив:

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районні Вінницької області про зняття обтяження арешт майна: квартиру АДРЕСА_1 . Накладений відповідно до ухвали Крижопільського районного суду від 15 травня 2013 року в справі № 134/1054/13-ц з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ (рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 2368857 від 18.05.2013р. постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 37967949 від 16.05.2013 року, вид обтяження арешт майна), в обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 покликаючись на те, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , до складу спадкового майна ОСОБА_3 входить також і належна йому на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 20 липня 2006 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори, квартира під номером квартиру АДРЕСА_1 . Але позивач не має можливості оформити свої спадкові права на вищезазначену квартиру у зв`язку з тим, що на дану квартиру накладено арешт відповідно до ухвали Крижопільського районного суду від 15 травня 2013 року в справі № 134/1045/13-ц, з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ.

23 грудня 2013 року рішенням Крижопільського районного суду у вказаній справі було задоволено вимоги ОСОБА_2 . Дане рішення 05 березня 2014 року було скасовано рішенням Апеляційного суду Вінницької області, у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. Проте арешт на майно не був скасований, що перешкоджає позивачу як власнику в порядку спадкування набути право власності.

Зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Крижопільським районним судом Вінницької області та підлягає направленню за підсудністю, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Як вбачається із доданих до позовної заяви матеріалів справи договору купівлі продажу квартири від 12.07.2006 року, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна від 29.01.2025 року за № 410340936 нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , на яку позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати право власності, про що зазначено у позовній заяві, знаходиться по АДРЕСА_2 що територіально відноситься до Піщанського районного суду Вінницької області.

Посилання на будь-яке інше майно зміст позовної заяви не містить.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пункт 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК України в редакції до 17.12.2017р). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто, сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 753/12741/17.

Порядок та умови розгляду заяви сторони по справі про скасування заходів забезпечення позову на теперішній час передбачені ст. 158 ЦПК України, згідно якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

ОСОБА_1 звернулася до Крижопільського районного суду Вінницької області саме із позовною заявою про зняття арешту з майна, як спадкоємець нерухомого майна, яке належало її померлому брату ОСОБА_3 , що перешкоджає спадкоємцю реалізувати його спадкові права щодо оформлення спадщини.

Як вбачається із копій ухвали Крижопільського районного суду від 15 травня 2013 року в справі № 134/1045/13-ц з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно та про поділ майна накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Копія судового рішення отримано судом із електронного ресурсу «Єдиний державний реєстр судових рішень»

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05 березня 2014 року (справа № 134/1045/13-ц) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ рішенням від 23 грудня 2013 року Крижопільського районного суду Вінницької області (справа № 134/1045/13-ц) скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна відмовлено в повному обсязі. Копії судових рішення отримано судом із електронного ресурсу «Єдиний державний реєстр судових рішень»

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, суд приходить до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районні Вінницької області про зняття обтяження на нерухоме майно, підлягає передачі до Піщанського районного суду Вінницької області за місцезнаходженням майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 32, 187, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи № 134/869/25 (провадження 2/134/382/2025) за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районні Вінницької області про зняття обтяження на нерухоме майно, передати до Піщанського районного суду Вінницької області (24700, Україна, Тульчинський р-н, Вінницька обл., селище Піщанка, вулиця Вишнева, будинок, 5).

Роз`яснити позивачу, що передача справи з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: