Єдиний унікальний номер: 378/507/25
Провадження № 2/378/249/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Замші В. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося АТ „Універсал Банк до ОСОБА_1 з посиланням на те, що між позивачем та відповідачем 29.03.2021 укладено договір кредиту б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Monobank» в розмірі 13000 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим на 08.01.2025 має заборгованість в сумі 25056,53 грн. за тілом кредиту.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ „Універсал Банк вказану суму заборгованості за кредитним договором та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3028 грн.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 07.05.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 65).

В судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 71), в позовній заяві позивач справу просить розглядати без участі його представника (а. с. 5), до суду 05.06.2025 через систему "Електронний Суд" надійшла відповідь на відзив (а. с. 88 - 98), в якій зазначено, що до позовної заяви були додані наступні докази, що підтверджують факт укладення Договору про надання банківських послуг від 29.03.2021 р., копія Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, витяг з Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank та Витяг з Тарифів за карткою Monobank. Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення Договору між Позивачем та Відповідачем. На момент укладення Договору чинною була редакція Умов від 01.03.2021 р.. (посилання на вказану редакцію: https://monobank.ua/terms?ffle=umovy-2021-03-01.pdf). У документах, що разом становлять укладений між Позивачем та Відповідачем Договір (Анкета-заява, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту) містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи формують Договір про надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», з чим погодився відповідач шляхом підписання Анкети-заяви. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 990 849.32 грн., та зроблено витрат по картці на суму 1 015 905.85 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 25 056.53 грн. (1 015 905.85 грн. - 990 849.32 грн. = 25 056.53 грн.). У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість.

Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином (а. с. 78), представник відповідача Здоренко В. Є. подав до суду через систему "Електронний Суд" відзив (а. с. 79 - 81) та заперечення на відповідь на відзив (а. с. 202- 207), справу просить розглядати без участі відповідача та його представника, зазначивши, що відповідач визнає позов в сумі 13000 грн., які дійсно ним використовувались як кредитні кошти в межах ліміту 13000,00 грн. Заперечив проти задоволення позову в іншій частині, посилаючись на наступне. При підписанні заяви-анкети (станом на 2021 рік) Відповідачеві був встановлений кредитний ліміт в розмірі 3 000,00 грн., що відповідно є тілом кредиту. Згідно довідки позивача було встановлено кредитний ліміт: станом на 10.04.2021 в розмірі - 3000,00 грн., 01.09.2023 в розмірі - 10000,00 грн. та 16.10.2023 в розмірі - 13000,00 грн. В той час, як з позовної заяви вбачається, що Позивачем заявлено до стягнення суму боргу за тілом кредиту в розмірі 25056,53 грн. Відповідач неодноразово сплачував кошти на рахунок Позивача, тому неправомірними є дії Позивача, як із нарахування відсотків в розмірі 12056,53 грн. так і віднесення вказаної суми до тіла кредиту. Матеріали справи не містять жодних доказів, що із наданими Позивачем умовами і правилами обслуговування АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, тарифи за карткою Monobank Відповідач ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, пені і комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. В даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК країни, оскільки умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті Позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ «Універсал Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Така позиція відповідає позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

29.03.2021 року Курбанов Отабек підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», в результаті чого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 33)

Підписанням анкети-заяви Курбанов Отабек засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що удосконалений електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису (п. 6).

Також, у заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

Крім анкети-заяви до позову банком було долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а. с. 34 40), паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а. с. 43 45) довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (а. с. 32) та довідку про видачу кредитної картки відповідачу (а. с. 31).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.03.2021 року, укладеного між банком та відповідачем (а. с. 7 - 16, ) за період з 29.03.2021 по 08.01.2025, та банківської виписки про рух коштів (а. с. 18 - 30), станом на 08 січня 2025 року заборгованість відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 25056,53 грн.

Разом з тим, відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, АТ «Універсал банк» здійснювалось нарахування та списання відсотків за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості.

Зокрема, за період з 30.06.2021 року по 01.10.2024 року банком були нараховані та списані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом в загальному розмірі 6581 грн. 22 коп., зокрема:

01.07.2021 року 112,63 грн.;

01.08.2021 року 90,96 грн.;

01.09.2021 року 93,00 грн.;

01.10. 2021 року 78,45 грн.;

01.11. 2021 року 94,72 грн.;

01.12. 2021 року 92,70 грн.;

01.01. 2021 року 94,94 грн.;

01.02. 2022 року 94,74 грн.;

01.03. 2022 року 83,25 грн.;

01.04.2022 року 94,86 грн.;

01.05.2022 року 47,37 грн.;

01.06.2022 року 15,73 грн.;

01.07.2022 року 123,96 грн.;

01.08.2022 року 73,14 грн.;

01.12.2023 року 450,00 грн.;

01.01.2024 року 381,56 грн.;

01.02.2024 року 426,23 грн.;

01.03.2024 року 394,60 грн.;

01.04.2024 року 437,37 грн.;

01.05.2024 року 450,02 грн.;

01.06.2024 року 495,69 грн.;

01.07.2024 року 507,94 грн.;

01.08.2024 року 572,47 грн.;

01.09.2024 року 622,69 грн.;

01.10.2024 року 652,20 грн.;

які погашено з коштів, внесених відповідачем ОСОБА_3 на погашення кредиту, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості (а. с. 18 - 30).

Тобто, відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) становить 25056 грн. 53 коп., проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, так як банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем з моменту укладення договору витрачено, але не погашено кредитних коштів на загальну суму 18475,31 грн. (25056,53 грн. 6581,22 грн.), що і підлягає стягненню з відповідача. Інші нарахування, а саме, списання відсотків не узгоджені умовами договору та не є сумами грошових коштів фактично використаних відповідачем, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини першої та другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що долучені до матеріалів позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» не містять реквізити та підпис позичальника, а також не містять посилання на кредитний договір, до якого вони входять.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 29.03.2021 року шляхом підписання заяви-анкети.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ «Універсал банк» здійснювалось нарахування та списання відсотків за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості в сумі 6581 грн. 22 коп.

Сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами не підтверджує, що розмір процентної ставки за користування кредитними коштами був погоджений з відповідачем в момент укладення договору 29.03.2021 року.

Суд звертає увагу на те, що вимоги про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема, статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив.

Крім того, судом встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір № б/н від 29.03.2021 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Доводи представника позивача, наведені у відповіді на відзив про те, що факт ознайомлення відповідача з вищенаведеними документами (Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank, Тарифами підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, суд відхиляє, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. У суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідача.

При цьому судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 щодо того, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг Приват Банку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливість використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Схожі за змістом обставини встановлені Житомирським апеляційним судом в постанові від 17.03.2025 по справі №288/1888/24, Миколаївським апеляційним судом в постанові від 26.02.2025 у справі 484/3989/24, Тернопільським апеляційним судом в постанові від 16.11.2023 у справі № 607/8953/22, Київським апеляційним судом в постанові від 22.01.2025 у справі №752/5807/24, від 29.04.2025 у справі № 752/261/24.

Оскільки відповідач не погоджувався сплачувати відсотки за користування кредитними коштами за договором, - суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом в сумі 6581 грн. 22 коп.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, висновок Великої палати ВС України у справі № 342/180/17, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково шляхом стягнення із відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.03.2021 року в сумі 18475,31 грн., зокрема, зменшивши заборгованість за тілом кредиту (25056,53 грн. 6581,22 грн.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При вирішенні питання розподілу судових витрат по справі суд виходить з наступного.

Представник відповідача - Здоренко В. Є. у відзиві на позов просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати, зазначивши у відзиві суму судових витрат на правничу допомогу 5000 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження витрат на правничу допомогу надані:

договір про надання правової допомоги від 20.03.2025, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Здоренком В. Є. (а. с. 83) з додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 20.03.2025 (а. с. 83 зв.), акт прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 04 червня 2025 року (а. с. 84), ордер на надання правової допомоги від 23 травня 2025 року (а. с. 82).

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 20.03.2025 на виконання умов п. 4.1 договору, вартість правничої допомоги є фіксованою та становить 5000 грн.

Згідно з Актом № 1 прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 04 червня 2025 року, загальна вартість правової (професійної правничої) допомоги є фіксована та становить 5000 грн. Сторони узгодили, що оплата за даним актом здійснюється клієнтом протягом 30 календарних днів з дня закінчення розгляду справи у суді першої інстанції.

Вказане відповідає свободі договору, укладеного між ОСОБА_4 як адвокатом та відповідачем.

Наведене у своїй сукупності свідчить про належне виконання ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків щодо своєчасності заявлення про витрати на правничу допомогу та надання доказів таких витрат.

Щодо вказаних витрат відповідача на професійну правничу допомогу, з урахуванням часткового задоволення позову (73,73 %) та пропорційності відмовлених позовних вимог (26,27 %), суд приходить до висновку про обгрунтованість розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1313,50 грн. (5 000 грн х 26,27%) та їх співмірність складності справи та виконаним адвокатом обсягу роботи, часу, суми гонорару.

Оскільки позивач сплатив за подачу позову 3028 грн. судового збору, а позовна заява підлягає частковому задоволенню (73,73 %), - відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2232,54 грн. (73,73% від 3028 грн.).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що суми витрат по сплаті судового збору, що підлягає стягненню з відповідача (2232,54 грн.) перевищує суму витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача (1313,50 грн.), - тому відшкодуванню позивачу з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 919,04 грн. (2232,54 1313,50). У зв`язку з таким взаємозаліком сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 628, 638, 1048,1049, 1050 ч. 2, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-83, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29 березня 2021 року в сумі 18475 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 31 копійка.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» на відшкодування судових витрат 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 04 копійки, звільнивши вказані сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство „Універсал Банк (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19).

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 06 червня 2025 року.

Суддя Н. М. Марущак