Справа № 703/2499/25
2/703/1133/25
УХВАЛА

30 травня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Волосовського В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи №703/2499/25 за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до неї про стягнення заборгованості за договором про надання послуг за правилами загального позовного провадження,-

встановив:

30 квітня 2025 року КП «Смілакомунтеплоенерго» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії в розмірі 6328 грн. 85 коп. за період з жовтня 2021 року по березень 2025 року.

Ухвалою від 07 травня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28 травня 2025 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 , в якому вона просить здійснити перехід розгляду цивільної справи із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Так, на переконання відповідача дана справа належить до категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження та є справою значної складності, має для неї велике значення. Стверджує, що послуг з теплопостачання від позивача вона не отримує, однак останній регулярно надсилає їй рахунки за опалення, чим порушує її права. Зауважує, що між нею та позивачем відсутні договірні відносини. Окрім того, вказує що у позивача відсутнє право вимоги до неї, оскільки не має такого зареєстрованого виду господарської діяльності як надання послуг з постачання теплової енергії.

Суд, дослідивши подане клопотання, приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутись до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Призначаючи справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження суд виходив з того, що відповідно до положень ст.274 ЦПК України дана справа не належить до категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження та є малозначною з огляду на ціну позову.

Згідно з ч.ч.5,7 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч.6 ст.279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи..

Суд звертає увагу, що заявлене відповідачем клопотання взагалі не обґрунтоване та не містить належних підстав, тобто, у ньому не вказано які саме обставини (зокрема, складність справи, її значення для сторін, обсяг та характер доказів тощо) зумовлюють необхідність проведення судового засідання та що об`єктивно перешкоджає розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З наданих позивачем заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не вбачається перешкод для такого розгляду справи. Жодних обґрунтувань на підтвердження того, що використання усіх можливих засобів доказування, а також вчинення всіх процесуальних дій можливе лише під час розгляду справи в порядку загального позовного провадження, позивач не навела, відповідних доказів не надала.

Суд наголошує, що спрощене провадження як з викликом, так і без виклику сторін, спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги.

Так, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з частинами 1-3 статті 83 ЦПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом указаних приписів закону відповідач має право реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, виклавши свою правову позицію, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у поданих заявах.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд створив учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18 травня 2018 року).

Враховуючи те, що відповідачем не доведено існування обставин, які можуть бути підставами для розгляду справи № 703/2499/25 в порядку загального позовного провадження, суд не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. При цьому суд враховує, що предметом позову є стягнення заборгованості за надання комунальних послуг, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відтак клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 259, 260, 279 ЦПК України, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи №703/2499/25 за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до неї про стягнення заборгованості за договором про надання послуг за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: В.В. Волосовський