Провадження №2/760/2206/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Усатової І.А., за участю секретаря - Зеленчука М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 116 174, 55 грн.

Посилається в позові на те, що 25 січня 2021 року відповідач уклала з ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кредитний договір №1572364.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов?язується передати ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ`сумУ днансування, а ТОВ «Фінансова компаня 1 праза вимоги за кредитими договорами, договорами зобов?язується відступити ТОВ «ФК «ЕАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37 005,05 грн., з яких:

- 11 450,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 25 555,05 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Згідно п. 2.3. Договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого товариство стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов?язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов?язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Щодо укладання Кредитного договору №/374451 від 08.02.2021.

08 лютого 2021 року відповідач уклала з ТОВ «ГОУФІНГОУ» кредитний договір №/374451.

08 грудня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «АПБ» зобов?язується передати ТОВ «ГОУФІНГОУ`суму фінансування, а ТОВ «ГОУФІНГОУ» зобов?язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників від 08.12.2021 до Договору факторингу №08122021 від 08 грудня 2021 року, Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 947,50 грн., з яких:

- 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 10 447,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Згідно п. 2.3. Договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, псля дого товариство стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов?язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов?язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Щодо укладання договору позики № від 09.02.2021.

09 лютого 2021 року відповідач уклала з ТОВ «ІНФІНАНС» кредитний договір №.

22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов?язується передати ТОВ «ІНФІНАНС» суму фінансування, а TOB «ІНФІНАНС» зобов?язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 до Договору факторингу №22/06-22 від 22 червня 2022 року, Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 55 030,00 грн., з яких:

- 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 51 030,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Згідно п. 2.3. Договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого товариство стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов?язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов?язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Щодо укладання Кредитного договору №17137-02/2021 від 26.02.2021.

26 лютого 2021 року відповідач уклала з ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» кредитний договір №17137-02/2021.

29 жовтня 2021 року між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29102021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов?язується передати ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» суму фінансування, а ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов?язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників від 29.10.2021 до Договору факторингу №29102021 від 29 жовтня 2021 року, Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10 192,00 грн., з яких:

- 2 800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 7 392,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Згідно п. 2.3. Договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після дого товариство стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов?язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов?язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов?язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 11 листопада 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Направлений відповідачу пакет документів було повернуто до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення у зв?язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 01.05.2024 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив слухати справу у його відсутність.

У судове засідання відповідачка не з`явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не подавала. Будь-яких заяв або клопотань зі сторони відповідачки на адресу суду не надходило.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 25.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем був укладений договір позики №1572364, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти в загальній сумі 11450 грн. строком на 30 днів.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі реєстру боржників №3 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №3 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржників.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №1572364 від 25.01.2021, у відповідача станом на 30.09.2022 утворилась заборгованість у розмірі 37 005,05 грн., з яких: 11 450,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 555,05 грн. - сума заборгованості за відсотками.

08.02.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем був укладений кредитний договір №/374451, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти в загальній сумі 3500 грн. строком на 30 днів.

08.12.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №08122021 від 08.12.2021.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №08122021 від 08.12.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржників.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №/374451 від 08.02.2021, у відповідача станом на 30.09.2022 утворилась заборгованість у розмірі 13 947,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 447,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

09.02.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем був укладений договір позики №, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти в загальній сумі 4000 грн. строком на 30 днів.

22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №22/06-22 від 22.06.2022.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржників.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № від 08.02.2021, у відповідача станом на 30.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 55 030,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 51 030,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

26.02.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем був укладений кредитний договір №17137-02/2021, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти в загальній сумі 2800 грн. строком на 30 днів.

29.10.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29102021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29102021 від 29.10.2021.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29102021 від 29.10.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржників.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №17137-02/2021 від 26.02.2021, у відповідача станом на 30.09.2022 утворилась заборгованість у розмірі 10 192,00 грн., з яких: 2 800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 392,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи вищевказані договора було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані на мобільний номер телефону ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що вказані кредитні договора були підписани позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісними кредиторами на номер телефону, зазначений ОСОБА_1 , на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатора відповідача, що і є його безпосереднім підписом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за вищеквказаними договорами, позивачем до позовної заяви було надано копію кредитних договорів, паспорта споживчого кредиту, договорів факторингу, актів прийому-передачі Реєстру боржників, витяг з реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними кредитними договорами.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по вищевказаному кредитному договору були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві щодо вказаних кредитних договорів матеріали справи не містять.

Окрім того, позивачем не доведено факту відступлення права вимоги за кредитними договорами: № /374451 від 08.02.2021 від ТОВ «ГОУФІНГОУ» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; № 17137-02/2021 від 26.02.2021 від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та договарами позики: № 1572364 від 25.01.2021 від ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; № від 09.02.2021 від ТОВ «ФК ІНФІНАНС» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке в свою чергу відступило право вимоги за вказаними кредитними договорами позивачу.

Суд звертає увагу, що позивачем до позову не додано копію реєстру прав вимоги, в якому було б зазначено суму, що сплачується фактором клієнту за відступлення права вимоги на умовах договору факторингу, що унеможливлює встановлення судом ціни відступлення права вимог за кредитними договорами, у т.ч. за вищевказаними договорами.

Щодо відступлення права вимоги за договором № /374451 від 08.02.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, судом встановлено, що 08.12.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, а також за договором 17137-02/2021 від 26.02.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, судом встановлено, що 29.10.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29102021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до вказаних договорів сторони визначили терміни, що використовуються у договорі, наступним чином: ціна продажу - сума грошових коштів, що сплачується Фактору Клієнтом після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється згідно п.3.3 Договору.

Відповідно до п. 3.1 договорів факторингу - загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором, ціна продажу та одинична ціна визначаються в день передачі по акту прийому передачі реєстру боржників, який складається та підписується в день укладення даного договору.

Як вбачається з пункту 3.3 копії примірника доданих до позову договорів факторингу №08122021 від 08.12.2021 та №29102021 від 29.10.2021 у них не відображена ціна продажу за договором, оскільки при виготовленні позивачем ксерокопії, ця інформація була ним прихована.

Крім цього, позивачем не було надано доказів сплати грошових коштів за відступлення права вимоги за договорами факторингу №08122021 від 08.12.2021 та №29102021 від 29.10.2021.

Стосовно договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 укладеного між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачем долучено додаткову угоду №4 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 у якій теж не відображена ціна продажу за договором, оскільки при виготовленні позивачем ксерокопії, ця інформація була ним прихована.

Стосовно договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачем не долучено сторінку договору з пунктом порядок розрахунку, тому суд позбавлений можливості дослідити даний доказ в повній мірі.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за вищевказанами договорами.

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 та ч. 5ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ч. 3ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно із ч. 2 і ч. 3ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, а також докази, надані разом із нею.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в даному випадку, за встановлених судом обставин, відсутні підстави для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитном договором, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінніст. 80 ЦПК України, для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2481 грн.

Враховуючи положення ст.141ЦПК України судовий збір слід залишити за позивачем.

Враховуючи вищенаведене та керуючисьКонституцією України,Законом України «Про електронну комерцію»,Законом України «Про електронний цифровий підпис»,Законом України «Про електронні довірчі послуги», ст.ст.1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.1,2,12,15,16,204,207,509,510,512-519,525-527, 530, 549, 551, 610-612, 626-629, 633, 634, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055,1056-1,1077-1083 ЦК України, ст.ст.2,4,10-13,76-83,89,133,141,229,258,263-265,273,279,280-283,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Усатова