ЄУН №337/2333/25
Провадження № 2/337/1528/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лодиги М.Т. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між ним та ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 13 лютого 1982 року Приморським відділом ЗАГС м.Новочеркаська, актовий запис №75.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про невідповідність її вимогам ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно із п.п.5, 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що остання відома адреса реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 .

За загальним правилом, встановленим ст. 28 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень ч.6, ч.8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відповіді №1389493 від 19.05.2025, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу не знайдено.

За відомостями Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, зазначено, що за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

На відповідний запит суду, Управлінням з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Головним управлінням у Донецькій області ДМС України повідомлено, що за наявними обліками ЄІАС УМП ДМС України, в Єдиному державному демографічному реєстрі та реєстрі територіальної громади відсутні відомості, щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Міністерством соціальної політики України повідомлено, що в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня.

Департаментом економіки Донецької обласної державної адміністрації повідомлено, що за результатами аналізу Єдиної Web-орієнтованої інформаційної технології формування сегменту «Облік ВПО», програмного комплексу автоматизованої системи обробки пенсій та допомог області, Єдиної інформаційної системи соціальної сфери встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщена особа на обліку не перебуває, будь-яких видів державної допомоги не отримує.

Таким чином, підстав для застосування ч. 1 ст. 27 ЦПК України при визначенні підсудності справи немає.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Будь-які відомості щодо майна відповідача чи останнього відомого зареєстрованого його місця проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) в матеріалах позову відсутні.

В позовній заяві позивач аргументує звернення саме до Хортицького районного суду за останнім відомим місцем реєстрації відповідача та посилається на розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №2710/38-14, яким змінено підсудність Старобешівського районного суду Донецької області за Токмацький районний суд Запорізької області. А розпорядженням Голови Верховного Суду України №49/0/9-22 від 14.09.2022 року, територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області змінено на Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

В даному випадку, оскільки до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт реєстрації чи фактичного проживання відповідача на території Хортицького району м. Запоріжжя або на території Донецької області Старобешівського району, відповідно діючого законодавства, відсутні будь-які відомості, що підтверджують знаходження на території Хортицького району м. Запоріжжя або Старобешівського району Донецької області будь-якого майна у власності відповідача, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо підсудності позовної заяви Хортицькому районному суду м. Запоріжжя.

У зв`язку з наведеним позивачу необхідно привести позов у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, надати докази на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача з метою вирішення підсудності даної справи Хортицькому районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вищевказаних порушень ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Повідомити позивачу, що в разі не усунення всіх зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Бредун