№ 2/183/2367/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності ,-
Стислий виклад позиції позивача.
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 29,3 кв.м., житлову- 16,0 кв.м. та складається з 1 кімнати, у тому числі: 1-а кімната 16,0 кв.м., кухні площею 6,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., коридору 4,0 кв.м.; балкону площею 0,8 кв.м.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 10 червня 1999 року завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори було посвідчено договір купівлі-продажу квартири на бланку серії АВВ № 217404, відповідно до якого ОСОБА_2 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_3 ) купила квартиру розташовану в АДРЕСА_2 .
16 червня 1999 року Сєвєродонецьким БТІ було вчинено реєстраційний напис № 615 на вищевказаному договорі купівлі-продажу квартири та зареєстровано право власності за позивачем, реєстровий номер № 607.
Згідно технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , складений Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області, квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на підставі купівлі-продажу посвідченому Сєвєродонецькою ДНК 10.06.1999 року, реєстраційний номер 3020.
04 квітня 2024 року позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області з заявою про реєстрацію права власності на квартиру. Однак 15 квітня 2024 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 72604562, яке мотивоване тим, що після завершення строку встановленого ч.3 ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. 08.04.2024 року за № 37 державним реєстратором було зроблено запит до Луганської обласної державної адміністрації - начальника обласної військової адміністрації Луганської області щодо надання інформації стосовно державної реєстрації прав, що виникли в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .
15.04.2024 року державному реєстратору надійшла відповідь на вказаний вище запит за № 4/01.01-13-1732, згідно якої надати інформацію державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , не уявляється можливим, оскільки інформація щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді зберігалася в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією. БТІ не може надавати інформацію на запити про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013 р.
У зв`язку з пошкодженням житла внаслідок бойових дій, у позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, але для цього потрібно відповідно до п.3 ч.13 Порядку, переконатися що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого провести його реєстрацію, а тому позивач для захисту своїх майнових прав вимушений звернутися до суду.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 06 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 16).
Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 18).
Позиція сторін в судовому засіданні.
Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити (а.с. 19).
Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився,причини неявки суду не повідомив.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
На підставі ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 10 червня 1999 року завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори було посвідчено договір купівлі-продажу квартири на бланку серії АВВ № 217404, відповідно до якого ОСОБА_2 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 22 грудня 2000 року, виданого Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Луганської області (зворот а.с.8)) купила квартиру розташовану в АДРЕСА_2 (а.с.9).
16 червня 1999 року Сєвєродонецьким БТІ було вчинено реєстраційний напис № 615 на вищевказаному договорі купівлі-продажу квартири та зареєстровано право власності за позивачем, реєстровий номер № 607 (зворот а.с.9).
Згідно технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , складений Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області, квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на підставі купівлі-продажу посвідченому Сєвєродонецькою ДНК 10.06.1999 року, реєстраційний номер 3020 (а.с.10-11).
04 квітня 2024 року позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області з заявою про реєстрацію права власності на квартиру. Однак 15 квітня 2024 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 72604562, яке мотивоване тим, що після завершення строку встановленого ч.3 ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
08.04.2024 року за № 37 державним реєстратором було зроблено запит до Луганської обласної державної адміністрації - начальника обласної військової адміністрації Луганської області щодо надання інформації стосовно державної реєстрації прав, що виникли в установленому законом порядку до 1 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .
15.04.2024 року державному реєстратору надійшла відповідь на вказаний вище запит за № 4/01.01-13-1732, згідно якої надати інформацію державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 не уявляється можливим, оскільки що інформація щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді зберігалася в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією. БТІ не може надавати інформацію на запити про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013 р. (а.с. зворот 11-12).
Також до матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію у вищевказаній квартирі (а.с.7).
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.
Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1ст. 317 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
У відповідності зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частинами 3, 4 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації, відповідно до Закону та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин.
Право власності позивача на квартиру набуте до 01 січня 2004 року, тому до таких правовідносин суд вважає за необхідне застосувати норми Цивільного кодексу УРСР,1963 року, Закону України від 07.02.1991 року «Про власність».
У відповідності до ст. 12 Закону України «Про власність» громадяни набувають право власності у разі укладання угод, які не заборонені Законом.
За змістом ст.ст.128,153 Цивільного Кодексу УРСР, 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібний у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однією зі сторін повинно бути досягнуто згоди
В свою чергу, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї із таких умов:
1) Реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) На момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації.
Між тим, державна реєстрація таких прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»та Порядком державної реєстрації речових прав на їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, одним з яких є документ, яких підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно (оригінал та копія), в якості якого є укладений у встановленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат.
Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Враховуючи обставини справи, а також те, що позивач на теперішній час позбавлена можливості отримати документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,76-81,89,263,265,280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 29,3 кв.м., житлову- 16,0 кв.м. та складається з 1 кімнати, у тому числі: 1-а кімната 16,0 кв.м., кухні площею 6,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., коридору 4,0 кв.м.; балкону площею 0,8 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, , місцезнаходження: бульвар Дружби Народів, буд. 32, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400.

Суддя О.В.Сорока.