КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/647/2025 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(д о д а т к о в а)

28 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О.

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про проведення електронних торгів та витребування квартири з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Мегаінвест сервіс», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва (далі - приватний виконавець) Чулієва А. А., державного підприємства (далі - ДП) «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акта приватного виконавця про проведення електронних торгів, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року, з урахуванням ухвали цього самого суду про виправлення описки від 20 лютого 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» із реалізації квартири АДРЕСА_1 , площею 69,60 кв. м, лот № 422461.

Визнано недійсним протокол № 422461 проведення електронних торгів, проведених 09 червня 2020 року ДП «Сетам» із реалізації трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , площею 69,60 кв. м, лот № 422461.

Визнано недійсним акт про проведення електронних торгів, проведених 09 червня 2020 року ДП «Сетам» із реалізації квартири АДРЕСА_1 , площею 69,60 кв. м, складений 07 липня 2020 року приватним виконавцем Чулієвим А. А., реєстраційний номер виконавчого провадження в АСВП: НОМЕР_1.

Витребувано у власність ОСОБА_1 від ОСОБА_2 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , площею 69,60 кв. м. (РНОНМ: 000).

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Мегаінвест сервіс», приватного виконавця Чулієва А. А., ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 по 726,40 грн судового збору з кожного.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Мегаінвест сервіс», приватного виконавця Чулієва А. А., ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 по 4 217,55 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу з кожного.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, ТОВ «Мегаінвест сервіс» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року, з урахуванням ухвали цього самого суду від 21 лютого 2024 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ТОВ «Мегаінвест сервіс» залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року залишено без змін

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, з урахуванням ухвали цього самого суду від 09 травня 2024 року про виправлення описки, стягнуто з ТОВ «Мегаінвест сервіс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 819,28 грн, що пов`язані з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ТОВ «Мегаінвест сервіс» задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Мегаінвест сервіс» задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними електронні торги, проведені 09 червня 2020 рокуДП «Сетам» із реалізації квартири АДРЕСА_2 , лот № 422461.

Визнано недійсним протокол № 422461 проведення електронних торгів від 09 червня 2020 року із реалізації квартири АДРЕСА_2 , лот № 422461.

Визнано недійсним акт про проведення електронних торгів від 09 червня 2020 року із реалізації квартири АДРЕСА_2 , складений 07 липня 2020 року приватним виконавцем Чулієвим А. А. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Витребувано із володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ТОВ «Мегаінвест сервіс», ОСОБА_3 , приватного виконавця Чулієва А. А. та ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 по 681,00 грн з кожного сплаченого судового збору за пред`явлення позовних вимог немайнового характеру.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн сплаченого судового збору за пред`явлення позовних вимог майнового характеру.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 10 442,00 грн повернутого ОСОБА_1 судового збору ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року.

Стягнуто з ТОВ «Мегаінвест сервіс», ОСОБА_3 , приватного виконавця Чулієва А. А., ДП «Сетам» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 4 217,55 грн з кожного понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Стягнуто з ТОВ «Мегаінвест сервіс» на користь ОСОБА_1 20 819,28 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

14 квітня 2025 року представник позивача - адвокат Борусевич С. Й. через підсистему «Електронний суд» звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ТОВ «Мегаінвест сервіс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 078,28 грн, пов`язані із повторним переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

ТОВ «Мегаінвест сервіс» своїх заперечень проти заявлених вимог щодо відшкодування судових витрат до суду апеляційної інстанції не надіслало.

В судовому засіданні представник ТОВ «Мегаінвест сервіс» - адвокат Третьякова Н. Ю. проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечувала, вважаючизаявлену суму витрат на правову допомогу неспівмірною зі складністю справи і витраченим адвокатом часом на надання відповідних послуг у суді апеляційної інстанції.

Інші учасники справи у призначене судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, відповідачі причини неявки до апеляційного суду не повідомили, тому колегія суддів дійшла висновку, що неявка сторін відповідно до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника одного із відповідачів, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги заяви про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

За змістом підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 270 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є невирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі (пункт 3 частини першої вказаної статті).

За загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду після її надходження із Верховного Суду на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

21 січня 2025 року представник позивача - адвокат Борусевич С. Й. ознайомився з матеріалами справи та подав заяву із попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести у зв`язку із новим розглядом справи в суді апеляційної інстанції, який на професійну правничу допомогу становив 15 000,00 грн, та на підставі частини восьмої статті 141, частини першої статті 246 ЦПК України зазначив про намір подати необхідні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогупротягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі (а.с. 226, т. 5).

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Мегаінвест сервіс» задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Крім того, апеляційний суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, у тому числі витрат на правничу допомогу адвоката під час розгляду справи в суді першої інстанції та первинного перегляду рішень суду першої інстанції в апеляційному поряду за апеляційною скаргою ТОВ «Мегаінвест сервіс».

14 квітня 2025 року представник позивача - адвокат Борусевич С. Й. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ТОВ «Мегаінвест сервіс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 078,28 грн, понесені у зв`язку із повторним переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження заявлених вимог надав детальний опис робіт (наданих послуг) від 14 квітня 2025 року, акт № 14/04 про надані послуги у період з 17 січня 2025 року по 09 квітня 2025 року до договору про надання послуг адвоката № 74 від 18 грудня 2020 року, а також докази надсилання заяви з доданими до неї матеріалами сторонам, зокрема й до електронного кабінету ТОВ «Мегаінвест сервіс» (а.с. 64-77, т. 6).

В матеріалах справи наявна копія договору про надання послуг адвоката № 74 від 18 грудня 2020 року, укладеного між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Борусевичем С. Й., у розділі 4 якого визначено порядок обчислення гонорару у вигляді погодинної оплати. Вартість та кількість годин роботи адвоката відображається в акті наданих послуг. Факт надання послуг також підтверджується актом наданих послуг. Клієнт сплачує адвокату гонорар готівкою (а.с. 87, 88, т. 3).

Додатковими угодами № 1 від 17 грудня 2021 року та № 2 від 29 грудня 2023 року строк дії договору про надання послуг адвоката № 74 від 18 грудня 2020 року було продовжено його сторонами до 31 грудня 2025 року включно (а.с. 89, т. 3, а.с. 83, т. 4).

Відповідно до частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (частини перша статті 134 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Тобто, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.

За правилом частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина третя статті 141 ЦПК Українипередбачає критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Вказана судова практика щодо питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу є сталою.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

При цьому саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи доведений факт складання і подання адвокатом Борусевичем С. Й. процесуальних документів у справі під час повторного перегляду справи в апеляційному суді, участь цього адвоката як представника позивача в трьох судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, а також з огляду на погоджену вартість наданих юридичних послуг у договорі про надання послуг адвоката № 74 від 18 грудня 2020 року та акті № 14/04 про надані послуги у період з 17 січня 2025 року по 09 квітня 2025 року до цього договору від 14 квітня 2025 року і повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за результатом розгляду справи, 10 078,28 грнвинагороди адвоката Борусевича С. Й. є належною компенсацією позивачу понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з повторним переглядом справи у суді апеляційної інстанції, виходячи з обставин даної справи, критеріїв реальності, розумності і співрозмірності таких витрат складності справи та обсягу виконаних робіт (наданих послуг), які були необхідними для захисту прав та інтересів позивача в апеляційному суді внаслідок подання апеляційної скарги ТОВ «Мегаінвест сервіс» на рішення суду першої інстанції, а також впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представник позивача у відповідності до вимог статті 183 ЦПК України надіслав до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС - ТОВ «Мегаінвест сервіс» заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з доданими до неї матеріалами, що підтверджується квитанцією № 3193876 від 14 квітня 2025 року (а.с. 73, т. 6).

Разом з тим клопотання про зменшення розміру судових витрат від відповідача до апеляційного суду не надходило.

Натомість, в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Третьякова Н. Ю. не обґрунтувала в чому саме полягає невідповідність заявленої суми витрат на правову допомогу критеріям, визначеним у частині четвертій статті 137 ЦПК України, з урахуванням виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), які були зумовлені новим переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, виходячи з того, що судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу ТОВ «Мегаінвест сервіс» було задоволено лише частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, а стороною позивача документально доведено понесення витрат на правову допомогу, то в апеляційного суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення по суті спору.

Оцінюючи обґрунтованість вимог заяви представника позивача - адвоката Борусевича С. Й. про ухвалення додаткового рішення, відсутності письмових заперечень ТОВ «Мегаінвест сервіс» в контексті положень частини п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, а також необґрунтованість наданих пояснень в судовому засіданні його представником, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних ним робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, колегія суддів вважає, що заявлена сума у розмірі 10 078,28 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачав рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із повторним переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Розмір такого стягнення судових витрат є розумним та справедливим, при цьому забезпечить відновлення права позивача на повернення коштів, які він змушений реально затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді апеляційної інстанції, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

За наведених обставин та з урахуванням того, що заява представника позивача - адвоката Борусевича С. Й. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, понесених у зв`язку з повторним переглядом справи у суді апеляційної інстанції,подана з дотриманням вимог, встановлених частиною восьмою статті 141 ЦПК України та є обґрунтованою, наявні правові підстави для прийняття додаткової постанови у цій справі.

Керуючись статтями 2, 15, 133, 137, 141, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту приватного виконавця про проведення електронних торгів та витребування квартири з чужого незаконного володіння додаткове судове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест сервіс» на користь ОСОБА_1 10 078,28 грнпонесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із повторним переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2025 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній