Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2909/22
Провадження №: 2/332/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:головуючого судді: Сінєльніка Р.В., при секретарі: Васильченко Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства«Універсал Банк»(місцезнаходження:04114м.Київ вул.Автозаводська,54/19) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Універсал Банк » звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07.12.2017 року. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 60000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 01.02.2022 року має заборгованість 95894,69 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 95894,69 грн. та судові витрати в розмірі 2481,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

07 грудня 2017 року відповідач звернувся до банку із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору про надання банківських послуг від 07 грудня 2017 року, станом на 01 лютого 2022 р., утворилася заборгованість на загальну суму 95 894,69 грн., яка складається з наступного: 89 545,65 - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 6 349,04 заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07 грудня 2017 року в розмірі 95894,69 грн. та судовий збір(а.с. 52-57).

Не погоджуючись з вказаним заочним рішення, адвокат Басов Георгій Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2023 року заочне рішення суду від 26 грудня 2022 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження(а.с. 90).

13.07.2023 представником АТ «Універсал Банк» Мєшніком К.І. суду надано письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до п. 3 Анкети -заяви від 07.12.2017 року підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту , які складають договір про надання банківських послуг. Наголошує на тому, що боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, тарифів , таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту та продовжував користуватися карткою , а отже з ними погодився .У підписаній анкеті -заяві відповідач визнас, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Використання кредитних коштів підтвержується випискою , згідно якої кредитний ліміт складає 60 000 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає - (мінус) 35894,69 грн., чебто заборгованість складає 95894,69 грн.Ця заборгованість складається з повніст. Використаного бордником кредитного іміту у сумі 60000 грн. та суми овердрафту (мвнум по картці) , яка становить -(мінус) 35894,69 грн. У зв`язку з тим, що відповідач частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки , розмір яких був значно меншим за поточні витрати по рахунку на власний розсуд , виникла заборгованість , яка станом на тому просить позовні вимоги задовольнити.

14 травня 2025 року від представника відповідача адвоката Басова Г.М. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що ОСОБА_1 не погоджував умови кредитування, якими встановлені відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Тому банк неправомірно здійснював списання коштів, які надходили на погашення кредитного ліміту, як відсотки та штрафні санкції. Щодо сум наданого кредитного ліміту зазначає , що 07.12.2-17 року відповідачем отримано картку НОМЕР_1 «Монобанк» (рахунок № НОМЕР_2 ).Максимальна сума кредитного ліміту по картці 60000,00 грн. Станом на 01.01.2023 з вказаного рахунку виплачено на користь ПАТ «Універсал Банк» ( «Монобанк») 92128,27 грн. Крім того, відповідач має ще один рахунок у ПАТ «Універсал Банк»( № НОМЕР_3 ) , з якого банком було самовільно списано кошти погашення заборгованості по рахунку № НОМЕР_2 , а саме :15.06.2021 120 грн. та 28.06.2021 4999,00 грн. Таким чином, за період з 07.12.2017 по 01.03.2023 року відповідачем на рахунок позивача сплачено коштів 97247,27 грн. Крім того, банком неправомірно 18.10.2022 стягнуто з рахунка відповідача 2481,00 грн. судового збору. Посилаючись на вищевикладене просив у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.12.2017 року відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача у письмових просить позовні вимоги задовольнити . Представником відповідача надано пояснення по справі, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

07.12.2017 року ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до цього Договору ( а.с. 12), за умовами якого отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до п. 2 зазначеної Анкети-Заяви ОСОБА_1 погодився що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, який він підтверджує та зобов`язується виконувати його.

В пункті 3 Анкети-Заяви відповідач погодився, що підписанням цього Договору, підтверджує, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердила, що вищевказані документи їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилає Клієнту у мобільний застосунок (пункт 3 Анкети-заяви).

Відповідач в п. 9 Анкети-заяви підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису .

Згідно з п. 6 анкети-заяви ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Він підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

В п. 7 анкети-заяви відповідач підтвердив про його ознайомлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

В п. 10 анкети-заяви зазначено, що згідно Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» ОСОБА_2 надала банку згоду на обробку, передачу та отримання банком від/до бюро кредитних історій (та інших третіх осіб з метою встановлення кредитного ліміту) інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії, як для укладання договору про надання банківських послуг, так і на період його дії.

Також відповідачем надано право та доручено АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком.

Згідно з п. 11 анкети-заяви ОСОБА_1 просив усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору.

Відповідно до Довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 11.07.2024 р., відповідачу ОСОБА_1 була видана кредитна картка НОМЕР_4 зі строком дії до листопада 2024 р. та відкритий картковий рахунок (а.с. 133).

Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, виданої позивачем 11.07.2023 року відповідачу по вищевказаній картці 26.01.2018 року встановлений кредитний ліміт 8000,00 грн., який в подальшому було збільшено , 28.02.2018 р. до 25000,00 грн., 09.03.2018 р. до 40000,00 грн., 13..08.2018 р.до 60000,00 грн. ( а.с. 134).

З виписки про деталізований рух коштів карткового рахунку, відкритого позивачем на підставі вищенаведеної Анкети-заяви, наданого суду АТ «Універсал Банк» (а.с.113-132 ) вбачається, що відповідач з 07.12.2017 р. систематично отримував та використовував кредитні кошти, в тому числі для здійснення купівлі товарів, розрахунку за послуги, також відповідач періодично поповнював цей рахунок, в тому числі інколи до повного погашення отриманої кредитної суми. Також вбачається з даної виписки, що пвідповідач не повному обсязі повертав отримані ним кредитні кошти.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 6-11), станом на 01.02.2022 ОСОБА_1 має заборгованість за наданим кредитом 95894,69 грн. , з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 89545,65 грн. ; загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. судовий збір 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 6349,04 грн.

З наданої виписки про рух коштів на рахунку (а.с. 113-132 ) вбачається, що з карткового рахунку відповідача позивачем списувалися відсотки за користування кредитними коштами. Всього списано відсотків за період з 07.12.2017 р. по 01.02.2022 р. на суму 80570,04 грн. Крім того, позивачем неправомірно нараховано та списано 18.10.2022 з рахунку відповідача судові витрати в розмірі 2481 грн.(а.с. 234).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Частиною 5 статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першійстатті 634 ЦК України).

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦКУкраїни можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені».

Правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р., висвітлює саме обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку, часу укладення такого договору, та способу підписання документів. А тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом позичальником. Суть правового висновку полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів, в яких викладаються, по суті, істотні умови кредитування, які потім постійно змінюються без згоди та погодження з позичальником, долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом (в тому числі електронним підписом).

На підтвердження позовних вимог, позивачем до позовної заяви Банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» при наланні банківських послуг щодо продуктів монобанк, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 р. , набули чинності з 27.11.202(а.с. 13-25), при цьому договір, про надання банківських послуг «монобанк», укладено між сторонами 07.12.2017 року, витяг з тарифів за Чорною карткою Монобанк (а.с.26-27) при цьому дані документи не оформлені належним чином, внаслідок чого не можна достеменно встановити, де закінчується документ Витяг з Умов і починається Витяг тарифів за карткою. Крім того, до позовної заяви позивачем долучено Паспорт споживчого кредиту Чорної картки монобанк(а.с. 27(зворотній бік-29(зворотний бік). На даних документах містяться графи підпис споживача, накладені у вигляді електронного цифрового підпису. Належного підтвердження, що дані документи в їх повній редакції були підписані відповідачкою (протокол створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, тощо), суду не надано. Також вони не містять будь-яких відомостей про те, що вони стосуються саме цих сторін у справі.

З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідач ознайомлений з наданими до позову Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та тарифами.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими позивачем Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки які позивач автоматично списує з карткового рахунку відповідача, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача про ознайомлення відповідача саме з редакцію Умов та Тарифів, наданих до позову, голослівне і є припущенням.

Відносно особливостей укладення договору у системі «Monobank», заявлених позивачем, де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію», зокрема, як була підписана анкета-заява за допомогою генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використана для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП).

Посилання позивача на визначену Законом України «Про електронну комерцію» спрощену процедуру підписання договорів, не спростовує необхідності дотримання вимог ст. 1055 ЦК України щодо письмової форми договору при узгодженні його умов, що означає, що всі його складові мають бути підписані в належний спосіб (письмово або електронним підписом).

ОСОБА_1 не спростував факт підписання 07.12.2017 року Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Універсал Банк».

Однак, у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що надані позивачем Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 р., та набувають чинності з 27.11.2021 року (а.с. 13), витяг з тарифів за карткою Монобанк,який не мітить підпису відповідача , Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Монобанк , інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2022 року(а.с.29 ), не є належними доказами у справі.

Згідно зіст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З наданих суду доказів, вбачається, що на підставі підписаної, у встановленому законодавством порядку (за допомогою електронного підпису) сторонами Анкети-заяви позивачем був відкритий картковий рахунок на ім`я відповідача, на який нараховувалися кредитні кошти, якими він користувався. В Анкеті-заяві позичальника від 07.12.2017 року строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка, штрафні санкції не зазначені.

Безпосередньо укладений між сторонами договір від 07.12.2017 у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625,1048 ЦК України,позивач не пред`являв.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту.

Оскільки, як вже зазначалося судом вище, Анкетою-заявою від 07.12.2017 р., на підставі якої надано відповідачу кредитні кошти, не передбачено нарахування процентів та пені, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, тому суд вважає за необхідне зменшити суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок безпідставно списаних Банком грошових коштів (як відсотків) у розмірі 80570,04 грн. в період з 01.12.2017 р. по 01.02.2022 р. до розміру 6494,61 грн. (89545,65 грн. (сума нарахована банком як залишок заборгованості за тілом кредиту) 83051,04 грн. (списана сума в рахунок погашення відсотків в тому числі судові витрати в розмірі 2481грн. ) = 6494,61 грн.). Відповідачем не надано спростування суми боргу у розмірі 6494,61 грн., в тому числі заявленою позивачем обставини щодо використання коштів понад кредитний ліміт, а також що дана сума боргу погашена станом на день розгляду справи, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Аналогічне посилання на вищевказаний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 697/302/20 за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Судова практика в спорах за позовами АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення боргу, відносно зменшення заявленої суми боргу на суму безпідставно списаних процентів також відображена в багатьох актуальних судових рішеннях, в тому числі судів апеляційної інстанції, наприклад: в постанові Запорізького апеляційного суду від 13.03.2024 р. по справі № 333/7075/23, постанові Київського апеляційного суду від 08.03.2024 р. по справі №755/6711/23, постанові Дніпровського апеляційного суду по справі від 05 березня 2024 року по справі № 759/14456/22 та інші.

Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2481, 00 грн., заявлені позовні вимоги задоволені судом частково 6,77 % позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 168,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 21133352 , місцезнаходження : 04114 м.Київ вул.Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 07.12.2017 року, по тілу кредиту в розмірі 6494,61 грн. та судові витрати в розмірі 168,00 грн. судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Р.В.Сінєльнік