490/3938/25
н/п 2/490/2907/2025
У Х В А Л А

03 червня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.5ст.177ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так позивачу необхідно долучити копію договору дарування від 13.09.2024 року який він оспорює.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так на обгрунтування підстав для визнання договору дарування від 13.09.2024 року недійсним позивач посилається на ч.1 ст. 232 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України ля визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК ( 435-15 ) необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Так позивачу необхідно надати посилання на докази, що підтверджують, що оспорюваний договір дарування вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною та посилання на докази, що підтверджують наявність умислу в діях представника.

Тобто в силу норми п.5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позивач повинен зазначити, що докази щодо обставин, що входять в предмет доказування у даній справі є у нього (тобто в позивача) чи інших осіб, позивач знає, що це за докази та готовий їх надати суду чи клопотати про їх витребування у інших осіб. Зокрема, це посилання позивача на докази, тобто вказівка на те, що такі докази обєктивно існують, позивач може їх надати.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статями 177,185,260,261,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом- залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

У випадку не усунення вказаних недоліків у зазначений суддею строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвалу направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя