Справа № 505/653/25
Провадження № 2/505/2042/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 року м. Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Білоуса В.М.

секретар судового засідання Негрескул Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом в розмірі 34000 грн., посилаючись на те, що 07 липня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9-2. Кредитний договір був підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора. Згідно умов даного договору ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 5000 грн., які були відправлені відповідачу 07.07.2023 року на його платіжну картку. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту, однак свої зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань заборгованість за договором №9-2 від 07.07.2023 року станом на 17.02.2025 року становить 34000 гривень, яка складається з: 5000 гривень заборгованість за кредитом, 29000 заборгованість за нарахованими відсотками. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість в розмірі 34000 грн., судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. судового збору та 9000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

01.04.2025 року представником відповідача адвокатом Сікорською І.С. подано до суду відзив на позовну заяву в якому вона заперечує проти позову ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що матеріали справи подані позивачем не містять належних доказів, що анкета-заява на кредит заповнена саме відповідачем. Також вказано, що надана позивачем «Хронологія дій щодо укладення кредитного договору» складена одноособово та навіть не підписана, тому в розумінні положень чинного законодавства України не може бути належним та достовірним доказом прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) щодо укладення договору про надання кредиту № 9-2 на умовах, визначених офертою. За викладених обставин не вбачається доведеним факт прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) щодо укладення договору про надання кредиту № 9-2 на умовах, визначених офертою. Представник відповідача посилається на те, що в якості доказу видачі відповідачу кредиту в розмірі 5 000,00 грн. надано лист АТ «ТАСКОМБАНК», з якого не вбачається на який рахунок здійснювалося перерахування грошових коштів та кому належить вказаний рахунок. Будь-яких належних та достовірних доказів перерахування відповідачу грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі, зокрема квитанцій, чеків, платіжних доручень, платіжних інструкцій, банківських виписок по рахунку, тощо позивачем до суду не надано. Крім того, представник відповідача вважає необгрунтованою вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 9000 грн., так як такі витрати на правову допомогу є не співмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову.

02.04.2025 року представником позивача адвокатом Руденко К.В. подано до суду відповідь на відзив, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю та просить позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідач зареєструвався на веб-сайті позивача в мережі Інтернет, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також, представник позивача зазначає, що укладення відповідачем договору № 9-2 від 07.07.2023 року реалізовано останнім на власний розсуд. Представник позивача зазначає, що відповідач верифікував свою платіжну картку та підтвердив, що саме на неї має бути зарахована сума кредиту, в тому числі підписанням Кредитного договору. В довідці про переказ коштів зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної картки № НОМЕР_1 зарахування переказу, що відповідає масці платіжної картки зазначеній в Кредитному договорі. Представник позивача зазначає, що заборгованость за нарахованими процентами складає 29000,00 грн., відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 07.07.2023 року по 04.12.2023 року (включно). Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу представник позивача зазначає, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат позивачем, які були надані позивачем до позовної заяви.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сікорська І.С. в судове засідання не з`явилися, проте у відзиві на позовну заяву вказали, що позовні вимоги не визнають, просили суд розглянути справу без участі сторони відповідача, у задоволенні позовних вимог відмовити та в разі задоволення позовних вимог зменшити витрати на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 07.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №9-2, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договір №9-2 від 07.07.2023 року процентна ставка за користування кредитом становить 3.5% від суми кредиту за кожен день (річна ставка становить 1277,50%) користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього договору.

Відповідно до умов договору товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_2 , що належить позичальникові.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму, що підтверджується платіжним дорученням АТ «ТАСКОМБАНК» №5376/47.1 від 13.02.2025 року. Проте, відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.

Укладаючи кредитний договір, ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та ОСОБА_1 вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Довідкою ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» підтверджується, що СМС-повідомлення від альфа-імені «Monetka» доставлено на номер НОМЕР_3 за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 07.07.2023 року о 16:02 год.

Після цього укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті ОСОБА_1 , якій в свою чергу були перераховані кошти відповідно до умов кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника.

Пунктом 5.8. кредитного договору № 9-2 від 07.07.2023 року передбачено, що позичальник ознайомлюється в ІТС з Паспортом споживчого кредиту та підписує його шляхом введення в спеціальному полі електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до розрахунку заборгованості до договору №9-2 від 07.07.2023 року сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 04.02.2025 року становить 34000 грн. з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсотками становить 29000,00 грн..

Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів банк «Південний» направив інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 та виписку з рахунку приватного клієнта ОСОБА_1 №/0314 за період з 07.07.2023 року по 12.07.2023 року . Відповідно до наданої банком інформації на ім`я ОСОБА_1 виявлено поточний рахунок у гривні, до якого оформлена картка № НОМЕР_4 . Номер телефону НОМЕР_5 вказаний в анкетних даних ОСОБА_1 , як основний номер мобільного телефону, за допомогою якого можуть проводитись/підтверджуватись фінансові операції, здійснюватися отримання паролів та повідомлень від Банку.

Оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04.02.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором № 9-2 від 07.07.2023 становить 34000 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн; прострочена заборгованість по несплаченим процентам - 29000 грн.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Цей висновок узгоджується із правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

Суд не погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем, оскільки відповідно до умов договору № 9-2 від 07.07.2023 року процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожен день (річна ставка становить 1277,50%), строк надання кредиту становить 150 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з додатком №1. Відповідно до додатку №1 № 9-2 від 07.07.2023 року сума платежу за розрахунковий період, з 07.07.2023 року по 04.12.2023 року, в межах 150 днів, становить 31250 гривень, проценти за користування кредитом складуть 26250 гривень, реальна річна процентна ставка складе 620776,62%, загальна вартість кредиту складе 31250 гривень.

Отже, із розрахунку відповідно до договору (5000 * 3,5%*150 = 26250) та у межах строку надання кредиту 150 днів, загальна сума процентів за користування кредитом складає 26250 гривень.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Враховуючи, що позовні вимоги судом задовольняються частково, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати: 2422,40 грн сплачений при подачі позову позивачем судовий збір та витрати на правничу допомогу 9000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн представник позивача надав копії: договору № 02/06/2022 від 02.02.2022 про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «ФК «Ріальто» та ФОП ОСОБА_2 ; акт приймання - передачі наданих юридичних послуг № 02.06.2022 до договору № 02.06.2022 про надання юридичних послуг з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» згідно реєстру № 1 на загальну суму 90000 грн, витяг з реєстру № 1 до акту приймання - передачі наданих юридичних послуг № 299 від 26.12.2024 до договору № 02.06.2022, згідно якого підготовка позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 за договором № 95-2 від 07.07.2023 та клопотання про витребування доказів вартує 8000,00 грн., складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 вартує 1000 грн. Загальна кількість складених позовних заяв 4 шт. на загальну вартість 90000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 2133 від 27.12.2024 ТОВ «ФК «Ріальто» сплатило Руденку К.В. 90000 грн., призначення платежу: оплата за надання юридичних послуг по договору № 02/06.2022 від 02.06.2022 згідно акту №299 від 26.12.2024 року.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, зокрема у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п.95), в рішенні у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (п.268) (заява № 19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2226,18 грн. (із розрахунку 2422,40*91,9:100 =2226,18) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8271 грн. (із розрахунку 9000*91,9:100 =8271).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», яке знаходиться за адресою: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ заборгованість за кредитним договором №9-2 від 07.07.2023 року у розмірі 31250 (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2226 (дві тисячі двісті двадцять шість) гривні 18 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8271 (вісім двісті сімдесят одна) гривня 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення виготовлено 29.05.2025 року

Суддя: