П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Київ

Справа № 754/2315/16

Провадження № 22-ц/824/8935/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони: заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2025 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , відповідач: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 , в якій просив суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця протиправною;

- зобов`язати головного державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Світлану Бойченко зупинити виконавчі дії у ВП НОМЕР_1 на підставі п.10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання повернуто без розгляду.

Роз`яснено заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із поданням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення подання.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що скарга не містить: відомостей щодо наявності або відсутності електронного кабінету у інших учасників справи, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

10 березня 2025 року представник ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року та справу направити до Деснянського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що у скарзі тексті скарги було зазначено ім`я та прізвище державного виконавця Світлани Бойченко.

Також, зазначає, що у скарзі було зазначено ідентифікатор для доступу до виконавчого провадження НОМЕР_1.

Вказує, що про відсутність або наявність електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд « свідчать докази направлення копій скарг ОСОБА_3 за допомогою поштового зв`язку а ВДВС Деснянського району через підсистему «Електронний суд»

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;

6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;

7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

Відповідно до тексту скарги яку було подано до Деснянського районного суду ОСОБА_1 зазначено, що приватним виконавцем є приватний виконавець Світлана Бойченко.

Отже враховуючи викладене суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до п. 8 ст. 14 ЦПК України якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Отже, оскільки скаргу ОСОБА_1 було подано через підсистему «Електронний суд» у нього відсутній обов`язок вказувати про наявність або відсутність електронного кабінету, а тому доводи в цій частині апеляційної скарги є обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до тексту скарги яку було подано до Деснянського районного суду ОСОБА_1 зазначено, що «Старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві відкрито виконавче провадження НОМЕР_1» та вказує, що це і є ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Проте, суд зазначає, що Ідентифікатор доступу для повного доступу до інформації про виконавче провадження - це унікальний код, який міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження. Він складається з комбінації цифр і букв. Цей ідентифікатор надає сторонам виконавчого провадження (тобто особам, які беруть участь у справі) можливість ознайомитися з усіма документами та інформацією, що стосуються цього провадження.

Разом з тим, номер виконавчого провадження - це унікальний код, який присвоюється конкретному виконавчому провадженню.

Отже, апеляційний суд дійшов до висновку, що скаржником ОСОБА_1 було ототожнено поняття Ідентифікатор доступу для повного доступу до інформації про виконавче провадження та номер виконавчого провадження та помилково зазначено, що номер виконавчого провадження є Ідентифікатором для доступу для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Враховуючи викладене колегія судів дійшла до висновку про те, що скаржником не було виконано п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України та не було зазначено Ідентифікатор доступу для повного доступу до інформації про виконавче провадження а тому висновок суду першої інстанції про повернення заяви без розгляду є обґрунтованим.

Тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року - без змін.

Апеляційний суд роз`яснює заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із поданням до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення подання.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна