КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-4709/2011 Головуючий у суді І інстанції Арапіна Н.Є.
Провадження № 22-ц/824/6627/2025 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року у справі за поданням Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Дніпровський ВДВС у м. Києві) в особі головного державного виконавця Кидоня Є.В. звернувся до суду із поданням (заявою), в якому просив видати дублікат виконавчого листа № 2-4709 від 26 жовтня 2012 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») заборгованості за кредитним договором у розмірі 89 986,34 грн.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Дніпровському ВДВС у м. Києві знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, оригінал якого було втрачено, що викликало потребу в отримані дубліката виконавчого документа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року заяву Дніпровського ВДВС у м. Києві задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-4709 від 26 жовтня 2012 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 89 986,34 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що дублікат виконавчого листа може бути видано лише за наявності доказів його втрати, проте у цій справі таких доказів не було надано, що порушує вимоги підпункту 17.4 пункту 17 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України.

Суд першої інстанції не обґрунтував, чому причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа вважаються поважними, що є порушенням частини першої статті 433 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявник не дотримувався строків виконання судового рішення, не надав доказів здійснення належного контролю за виконавчим провадженням, а також не сплатив судовий збір за подання заяви, що свідчить про зловживання процесуальними правами та неповагу до суду.

Крім того вказує, що у мотивувальній частині ухвали відсутні посилання на належні та допустимі докази, що є порушенням частини першої статті 260 ЦПК України.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник - адвокат Луценко С.О. підтримали апеляційну скаргу та доводи, які викладені в ній та поданих додаткових поясненнях у справі.

Інші учасники справи (провадження) та/або їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались і причини неявки до апеляційного суду не повідомили, а тому колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення скаржниці та її представника в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суд встановив, що 26 жовтня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 2-4709/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 88 976,57 грн та судових витрат в сумі 1 009,77 грн, а всього у загальному розмірі 89 986,34 грн (а.с. 37, т. 3).

09 листопада 2012 року головним державним виконавцем органу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа (а.с. 38, т. 3).

18 лютого 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 39, т. 3).

25 липня 2019 року заступником начальника Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (а.с. 41, 42, т. 3).

Постановою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року замінено сторону у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а саме стягувача ПАТ «Універсал Банк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») (а.с. 218-220, т. 2).

Згідно довідки Дніпровського ВДВС у м. Києві оригінал виконавчого документа № 2-4709 від 26 жовтня 2012 року втрачено (а.с. 8, т. 4).

Задовольняючи заяву (подання) Дніпровського ВДВС у м. Києві, суд першої інстанції виходив з того, що оригінал виконавчого листа було втрачено під час його перебування на примусовому виконанні в органі ДВС, тому наявні усі підстави для видачі його дубліката.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Як вказано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва, виданий 26 жовтня 2012 року у справі № 2-4709/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат у загальному розмірі 89 986,34 грн, починаючи з 09 листопада 2012 року перебував на примусовому виконанні Дніпровського ВДВС у м. Києві в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Однак, перевіркою матеріалів вказаного виконавчого провадження встановлено, що зазначений виконавчий документ було втрачено.

Тобто, виконавчий лист № 2-4709/2011 від 26 жовтня 2012 року втрачено під час його перебування на примусовому виконанні в органі ДВС, а відтак Дніпровський ВДВС у м. Києві в особі головного державного виконавця Кидоня Є.В. звернувся до суду із заявою про видачу його дубліката.

Необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

З огляду на зазначене, видача дубліката виконавчого документа є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд.

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13, зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, яка переглядається, державним виконавцем зазначено достатніх підстав та надано належних доказів на підтвердження обставин втрати оригіналу виконавчого документа та неможливості встановити його місцезнаходження.

За наведених обставин, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа від 26 жовтня 2012 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2-4709/2011.

Посилання боржниці щодо відсутності підстав для видачі дубліката виконавчого листа через пропуск стягувачем строку пред`явлення його до виконання не заслуговують на увагу, адже дублікат виконавчого документа необхідний заявнику не для його повторного пред`явлення до примусового виконання, а для долучення до матеріалів виконавчого провадження, яке здійснюється органом ДВС та не є закінченим.

При цьому на час звернення Дніпровського ВДВС у м. Києвідо суду із поданням про видачу дубліката виконавчого листа (у грудні 2024 року) виконавче провадження № НОМЕР_1 продовжує здійснюватися і відомостей про оскарження боржницею рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо поновлення вчинення виконавчих дій (відновлення виконавчого провадження) матеріали справи не містять, тому зазначене подання про видачу дубліката виконавчого листа вважається таким, що подане у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що у червні 2024 року ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про визнання виконавчого листа від 26 жовтня 2012 року таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що державний виконавець 25 липня 2019 року поновив виконавче провадження поза межами визначеного законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та без вирішення питання щодо поновлення цього процесуального строку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року, у задоволенні вказаної заяви боржниці відмовлено (а.с. 158-161, 223-228, т. 3).

Враховуючи вищенаведене та надаючи оцінку обставинам, на які посилався Дніпровський ВДВС у м. Києві як на причину видачі дубліката виконавчого листа, та врахувавши, що такі причини є обґрунтованими, доведеними і такими, що об`єктивно перешкоджають виконанню цього виконавчого документа у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4709 від 26 жовтня 2012 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк», яке було замінено на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором у розмірі 89 986,34 грн.

Висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, зокрема, в мотивувальної частини ухвали зазначені мотиви, з яких суд дійшов висновку про видачу дублікату виконавчого листа, і норми закону, якими керувався суд, вирішуючи зазначене процесуальне питання, тому доводи апеляційної скарги боржниці в цій частині є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про недотримання заявником строків виконання судового рішення і не здійснення належного контролю за виконавчим провадженням, то колегія суддів оцінює їх критично з огляду на те, що саме ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, однак тривалий час не виконує покладений на неї обов`язок і не вживає заходів щодо повного чи хоча б часткового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2012 року, на підставі якого було видано виконавчий лист у справі № 2-4709/2011.

Посилання апеляційної скарги на те, що Дніпровський ВДВС у м. Києві не сплатив судовий збір за подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа також є безпідставними, адже за змістом підпункту 17.4 пункту 17 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, судовий збір справляється лише за видачу дубліката виконавчого документа стягувачу, а не органу ДВС, який здійснює його примусове виконання.

При цьому, відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо факт недоплати судового збору з`ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може, зокрема у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору.

Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення у порядку статті 270 ЦПК України.

Отже, боржниця вправі звернутись до суду першої інстанції із заявою про постановлення додаткової ухвали щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору, який підлягає стягненню в дохід держави зі сторони, не на користь якої ухвалено судове рішення.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції про видачу дубліката виконавчого листа у справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і обґрунтовані підстави для її скасування відсутні.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого боржницею судового збору за подання апеляційної скарги не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року про видачу дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2025 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній