Дата документу 05.06.2025
Справа № 337/3187/22
Провадження № 6/334/112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Каряченко А.О., розглянувши цивільну справу за заявою

представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О., заінтересована особа: Акціонерне Товариство «Універсал Банк», про розстрочку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О., заінтересована особа: Акціонерне Товариство «Універсал Банк», про розстрочку виконання рішення суду.

В заяві прохав розстрочити виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №334/3187/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 11.03.2020 року в сумі 80944,97 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн., а всього 83425,97 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 97 копійок), - на 12 місяців, шляхом сплати щомісячно 5000,00 грн. перші 10 місяців та по 16712,98 грн. останні 2 місяці, з місяця винесення ухвали, оскільки на даний час у заявника склалися обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду, а саме: станом на дату звернення до суду з заявою, він перебуває у скрутному матеріальному становищі, самостійно забезпечує сім`ю, має двох неповнолітніх дітей, дружина не працевлаштована, його заробітна плата за вирахуванням податків складає в середньому 15000грн.

Боржник та його представник в судове засідання не з`явилися, 29.05.2025 року представник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав.

Заінтересована особи: Акціонерне Товариство «Універсал Банк» в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені, про причин неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не надали.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суд м. Запоріжжя 21.04.2025 року у справі №337/3187/22 первісний позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська буд.54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 11.03.2020 року станом на 11.01.2022 року в сумі 80944,97 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80944,97 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн., а всього 83425,97 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 97 копійок). Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним залишено без задоволення.

В заяві про розстрочення виконання рішення суду, ОСОБА_1 посилається на обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду, а саме те, що станом на дату звернення до суду з заявою, він перебуває у скрутному матеріальному становищі, самостійно забезпечує сім`ю, має двох неповнолітніх дітей, дружина не працевлаштована, його заробітна плата за вирахуванням податків складає в середньому 15000грн, про що надав документальне підтвердження.

Суд, задовольняючи заяву , виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч.3,4 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Судом встановлено, що до суду звернувся боржник за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя, яким з нього на користь АТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 11.03.2020 року в загальному розмірі 83425,97 грн., з заявою про розстрочку виконання рішення суду з підстави наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме його скрутний матеріальний стан.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Підставою для розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання строків розстрочення виконання рішення, при цьому надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника та має бути компромісом між заінтересованими особами.

Задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року №14 визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно ст.351 ЦПК і ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 14.07.2020 року у справі № 908/1884/19.

Узагальнюючи підстави наведені заявником у своїй заяві про розстрочення виконання рішення суду, вбачається, що вони ґрунтуються на скрутному матеріальному становищі боржника.

У даному випадку суд вважає, що боржником доведено існування у нього виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, при цьому суд враховує введення на території України військового стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

А тому заява підлягає задоволенню в тій частині, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Керуючись ст.435 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О., заінтересована особа: Акціонерне Товариство «Універсал Банк», про розстрочку виконання рішення суду задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2025 року по цивільній справі №334/3187/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 11.03.2020 року в сумі 80944,97 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн., а всього 83425,97 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 97 копійок), - на 12 місяців, починаючи з дня ухвалення рішення 21.04.2025 року і до 21.04.2026 року, у наступному порядку:

- квітень 2025 року - 5000 грн.;

- травень 2025 року - 5000 грн.;

- червень 2025 року - 5000 грн.;

- липень 2025 року - 5000 грн.;

- серпень 2025 року - 5000 грн.;

- вересень 2025 року - 5000 грн.;

- жовтень 2025 року - 5000 грн.;

- листопад 2025 року - 5000 грн.;

- грудень 2025 року - 5000 грн.;

- січень 2026 року - 5000 грн.;

- лютий 2026 року - 16713 грн.;

- березень 2026 року 16713 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: С.М. Телегуз