КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9495/2025
Справа № 2605/7014/12
У Х В А Л А

02 червня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів: Фінагеєва В.О., Яворського М.А., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко Катерини Юріївни та зобов`язання вчинити певні дії, стягувач Житлово-Будівельний кооператив «Суднобудівник-6»,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Повний текст ухвали суду складено 14 лютого 2025 року. Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_1 20 березня 2025 року засобами електронного зв`язку через систему "Електронний суд" направила апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, та, пропустивши строк на апеляційне оскарження, долучила заяву про його поновлення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки причини пропуску строку апеляційного оскарження, що вказані заявником в апеляційній скарзі, судом не визнані поважними, з наступних підстав.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала Оболонського районного суду м. Києва була постановлена 31 січня 2025 року, повний текст ухвали суду складено 14 лютого 2025 року, таким чином, строк апеляційного оскарження розпочався 15 лютого 2024 року та закінчився 03 березня 2025 року (п`ятнадцять календарних днів, враховуючи вихідні дні). Подавши апеляційну скаргу 20 березня 2025 року, ОСОБА_1 пропустила вказаний строк.

Подана ОСОБА_1 заява про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що повний текст ухвали суду ОСОБА_1 не отримувала. 04 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до канцелярії суду із заявою для видачі копії ухвали та ознайомлення з матеріалами справи. Під час ознайомлення з матеріалами справи скаржником було з`ясовано, що оскаржувана ухвала була надіслана 17 лютого 2025 року до її електронного кабінету в системі "Електронний суд". В поданій заяві ОСОБА_1 вказала, що з 07 лютого 2025 року по 06 березня 2025 року планшет, з якого вона отримує доступ до Інтернету, здійснює операції в системі "Електронний суд" та перевіряє пошту, перебував в ремонті у зв`язку з поломкою, таким чином, скаржник не могла отримати оскаржувану ухвалу в електронному вигляді, як і повідомлення про її надсилання, на підтвердження чого долучає акт виконаних робіт від 13 лютого 2025 року.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні 31 січня 2025 року. Крім того, на а.с. 149 наявна довідка від 17 лютого 2025 року про доставку електронного листа з документом в електронному вигляді "Ухвала" по справі № 2605/7014/12 до електронного кабінету ОСОБА_1 в системі "Електронний суд". Також, на а.с. 151 міститься заява ОСОБА_1 про видачу копії оскаржуваної ухвали. На зворотньому боці обкладинки справи міститься розписка ОСОБА_1 від 04 березня 2025 року про отримання копії оскаржуваної ухвали.

Інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, з яких вбачалося б, що ОСОБА_1 не мала можливості отримати копію ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року у встановлений законом строк, скаржник не зазначила.

Таким чином, ОСОБА_1 була достатньо обізнана про постановлення ухвали суду першої інстанції, разом із тим, посилаючись на поломку електронного засобу, з якого, за її словами, нею здійснювались дії в системі «Електронний суд», не вжила заходів для своєчасного отримання оскаржуваної ухвали іншим шляхом у розумний строк.

Для усунення недоліків апеляційної скарги скаржнику роз`яснено ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року, що їй необхідно подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки ті підстави, що були вказані ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, визнані судом неповажними.

28 квітня 2025 року засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки заявник з 18 квітня 2025 року госпіталізована до КНП «КМКЛ № 8» у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року було продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року, та встановлено строк тривалістю десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для виправлення вказаних недоліків.

16 травня 2025 року засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду ОСОБА_1 була подана заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження, в якій заявник вказала, що не мала можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк через технічну несправність планшету, з якого вона отримувала доступ до системи «Електронний суд», незадовільний стан здоров`я та скрутний майновий стан, в зв`язку з яким вона вимушена відмовитись від стаціонарного телефону, а мобільний номер телефону поповнює тільки на мінімальну суму, в зв`язку з чим вона не мала змоги подзвонити до суду для з`ясування виготовлення повного тексту ухвали. Крім того, заявник зазначила, що суд не повідомив її про дату виготовлення повного тексту ухвали, відтак, копію оскаржуваної ухвали заявник змогла отримати під час перебування в канцелярії суду першої інстанції лише 04 березня 2025 року.

До заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження надано копію квитанції сервісного центру Sigma mobile від 07 лютого 2025 року про прийняття пристрою на діагностику та подальший ремонт, копію акту виконаних робіт від 13 лютого 2025 року про ремонт планшету, копію консультаційного висновку спеціаліста КНП «Київська міська клінічна лікарня» від 14 березня 2025 року, 17 квітня 2025 року та 28 квітня 2025 року, копію довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня» від 15 квітня 2022 року про звернення ОСОБА_1 за медичною допомогою, копію довідки лікаря травматолога, до якого ОСОБА_1 зверталася 28 лютого 2025 року, копію довідки лікаря невролога від 12 березня 2025 року, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , копію довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня» від 24 квітня 2025 року про те, що вона знаходиться на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні з 18 квітня 2025 року по теперішній час.

18 травня 2025 року та 20 травня 2025 року до Київського апеляційного суду від ЖБК «Суднобудівник» через систему «Електронний суд» було направлено заперечення проти поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що строк апеляційного оскарження розпочався 15 лютого 2025 року та закінчився 03 березня 2025 року, однак, якщо навіть враховувати дату отримання ухвали в паперовому вигляді 04 березня 2025 року, тоді початок перебігу 15 днів починається з 05 березня 2025 року і закінчується 19 березня 2025 року.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні 31 січня 2025 року, крім того, на а. с. 149 наявна довідка Оболонського районного суду м. Києва про доставку електронного листа з документом в електронному вигляді «Ухвала» по справі № 2605/7014/12 до електронного кабінету ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» 17 лютого 2025 року.

Відповідно до п. 37 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Таким чином, днем отримання копії ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року ОСОБА_1 є 17 лютого 2025 року.

Доводи ОСОБА_1 про що з 07 лютого 2025 року по 06 березня 2025 року планшет, з якого вона отримує доступ до Інтернету, здійснює операції в системі "Електронний суд" та перевіряє пошту, перебував в ремонті у зв`язку з поломкою, не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно акту виконаних робіт, долученого до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, ремонтні роботи планшету, прийнятого на діагностику 07 лютого 2025 року, виконано 13 лютого 2025 року, видано замовнику 06 березня 2025 року, тобто з даного акту вбачається, що ОСОБА_1 вже з 13 лютого 2025 року не була позбавлена можливості ознайомлюватися з матеріалами справи в електронному вигляді у електронному кабінеті, однак допустила нічим не обґрунтоване зволікання при отриманні планшету з ремонту.

Враховуючи вищевикладене, доводи ОСОБА_1 про відсутність телефонного та інтернет зв`язку через поламку планшету та відсутність відомостей про дату виготовлення повного судового рішення відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Доводи ОСОБА_1 щодо погіршення самопочуття у спірний період не підтверджуються належними доказами, оскільки надані нею висновки спеціалістів КНП «Київська міська клінічна лікарня» датовані березнем-квітнем 2025 року, а до лікаря травматолога ОСОБА_2 звернулася 28 лютого 2025 року.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, якою визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми права та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху не було зазначено поважних підстав для поновлення вказаного строку, відповідно, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 185, 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Кашперська Т.Ц.

Судді Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.