Справа № 199/7990/23
УХВАЛА

29.05.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Запара О.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідачів адвоката В`язового В.В.,

розглянувши заяву адвоката В`язового Вячеслава Вікторовича про роз`яснення судового рішення - рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2024 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідачів просить суд постановити ухвалу, якою роз`яснити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2024 р., яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.12.2024 р. скасовано в частині вимог зобов`язання відповідачів викорчовування рослинності, а в решті вимог залишено без змін.

На підставі виконавчого листа №199/7990/23, виданого 16.01.2025 р. Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, державними виконавцями Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тамаря І.М. та ОСОБА_8 були відкриті виконавчі провадження відносно кожного відповідача окремо з зобов`язанням кожного вчинити в десятиденний термін ті самі дії що і інші без уточнення щодо порядку виконання цих дій, а саме: чи всі відповідачі повинні згуртуватись і разом виконати ці дії, чи кожний відповідач щось повинен зробити окремо. Хтось прибрати сміття, хтось гілки і дошки, а хтось прибрати межові споруди.

Представником відповідачів не зрозуміло також яке саме сміття вивозити, чи тільки те, яке з`явилось за час, коли відповідачі стали власниками своїх домоволодінь, чи також і сміття, яке з`явилось раніше, чи прибирати купу листя, яке нападало вже після судового розгляду даної справи, чи його залишити позивачу, неясно також як це сміття та гілки сортирувати за віком, яким чином виконувати рішення щодо забезпечення безперешкодного доступу позивачу до його земельної ділянки та приведення ділянки у попередній стан, аби рішення суду вважалось виконаним в цій частині вимог, чи достатнім буде прибрати сміття, гілки та дошки, чи відповідачі повинні зробити ще щось, зробити асфальтований під`їзд до ділянки через власні домоволодіння, покосити траву газонокосарками для зручності користування ним своєю ділянкою тощо.

Відповідачам також не ясно яким був попередній стан в уяві суду, щоб були якісь маркери, на які можна було б рівнятись, в рішенні суду немає опису цього попереднього стану, а ділянка такою як зараз була завжди, та позивач її отримав у власність саме в такому вигляді, бо в резолютивній частині рішення та в виконавчому документі відсутнє слово "шляхом" між вимогами щодо забезпечення безперешкодного доступу та вимогами щодо звільнення її від межових споруд. За відсутності цього уточнення (шляхом), це є самостійні вимоги, які повинні виконуватись окремо. При цьому, самі по собі вимоги щодо забезпечення безперешкодного доступу до ділянки є неконкретними, узагальненими та такими, що не відповідають положенням ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" щодо можливості їх примусового виконання.

Крім того, виконавче провадження щодо вимоги приведення ділянки до попереднього стану відкрито тільки відносно ОСОБА_4 не зважаючи на те, що резолютивною частиною рішення суду ці ж дії зобов`язані зробити всі відповідачі, тому представнику незрозуміло інші відповідачі повинні приводити спірну ділянку до попереднього стану, чи ні, можливо забезпечення безперешкодного доступу з їх боку буде достатнім для повного виконання рішення суду і приводити ділянку до попереднього стану вже не треба.

В судовому засіданні представник відповідачів та відповідач ОСОБА_2 підтримали заяву повністю.

Позивач заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що в переважній частині судове рішення відповідачами виконано, та позивач не матиме претензій щодо прибирання стовпчиків, які виявив готовність прибрати самостійно, втім, судове рішення залишається невиконаним в частині прибирання відповідачем межової споруди паркану, через встановлення якого земельна ділянка позивача зменшилася.

Розглянув заяву про роз`яснення судового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок роз`яснення судового рішення визначений ст. 271 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання, не закінчився.

Як встановлено судом під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, судове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2024 р. виконано відповідачами частково, та залишається невиконаним в частині обов`язку прибирання межової споруди (паркану); водночас, як встановлено судом, воно є незрозумілим для відповідачів, адже саме їх представником - адвокатом подана заява, зокрема для відповідача ОСОБА_2 в частині прибирання межової споруди (паркану), на обов`язку з прибирання якого він заперечує, оскільки вважає належною саме йому у користуванні частини цієї земельної ділянки, на якій встановлений цей паркан (близько 1 з лишком метра), адже ним (як і позивачем) в свій час були подані документи про надання йому у власність цієї земельної ділянки, втім, вона була надана саме позивачу.

Як встановлено судом, рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2024 р. в частині зообов`язання відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 забезпечити безперешкодний доступ ОСОБА_1 до земельної ділянки з кадастровим номером :01:661:0112, яка належить ОСОБА_1 , та звільнити її від межових споруд залишено без зміни.

Усталеним під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно? ? яких здійснюється виконання зобов`язання.

Виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Як свідчить зміст судових рішень, в них відсутнє посилання на будь-яку норму закону, що передбачала б виникнення солідарного зобов`язання боржників, керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст.ст. 260- 261, ч.ч. 1, 3 та ч. 4 ст. 271 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали 02.06.2025 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Спаї