Справа № 932/238/25
(2/199/2790/25)
Рішення

Іменем України

23 травня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра, в складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Кахикало А.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бровкіна М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра, в особі Дніпровської міської ради про встановлення фактів, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до територіальної громади м. Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, в якому просить: встановити факт її постійного проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 30.05.1991 року по 26.12.2003 року та невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в період з 30.05.1991 року по 26.12.2003 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою реалізації права на приватизації, згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» звернулася до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2 . Вказана квартира згідно ордеру № 000244 від 14.11.2005 року надавалась її матері та брату, які померли, що стало підставою для зміни договору найму, та замість померлої ОСОБА_3 вона стала основним наймачем. За результатами розгляду документів щодо приватизації необхідно надати відомості про реєстрацію з 01.01.1993 по 26.12.2003 року та невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. В подальшому наданою інформацією підтверджено періоди реєстрації за адресою у вищевказаній квартирі з 30.05.1991 по 04.04.1997, з 02.08.2002 по 22.10.2003, та з 26.12.2003 року по теперішній час. В періоди з 09.10.1986 року по 24.05.1990 року проживала разом з чоловіком в його квартирі, після припинення шлюбних відносин, з 1990 року повернулася проживати до квартири матері де і проживає зараз, на підтвердження його долучено відомості з трудової книжки, медична документація, відомості про навчання сина. Окрім того, оскільки АТ «Ощадбанк» не володіє інформацією про використання чеків, та враховуючи відсутність права власності на будь-яке інше нерухоме майно, просить встановити факт невикористання чеків для приватизації державного житлового фонду, оскільки такі дії не вчинялися.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2025 року цивільна справа №932/238/25 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра, в особі Дніпровської міської ради про встановлення фактів, направлена за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала , пославшись на обставини викладені в позові.

16.04.2025 року відповідачем подано відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечуються з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала.

В судовому засіданні, в якості свідка допитано ОСОБА_4 , яка зазначила, що проживає з позивачем поруч, через декілька домів, проживає з 1987 року коли отримали квартиру. Знайома з ОСОБА_5 (позивач) дуже давно, спочатку була знайома з її матір`ю, працювали разом, ОСОБА_5 після одруження проживала з чоловіком, потім повернулася проживати до мами де й проживає по цей час.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

ОСОБА_6 , шлюб розірвано 04.02.1992 року) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровськ, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання з 26.12.2003 року АДРЕСА_1 .

14.11.2005 року виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської у м.Дніпропетровську ради було видано ордер на житлове приміщення № 00244, матері позивача ОСОБА_3 наймач, та ОСОБА_8 , брат позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер син позивача ОСОБА_9 , на підтвердження чого надані відповідні свідоцтва про смерть.

Рішенням від 24.12.2024 року виконавчий комітет Дніпровської міської ради надав дозвіл ОСББ «Веселка-12» на зміну умов договору найму жилого приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , а саме: замість померлого наймача ОСОБА_3 визначити основним наймачем дочку ОСОБА_1 , складом сім`ї 1 особа.

Згідно долучених до матеріалів справи відомостей, позивач зверталася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради щодо приватизації вищевказаної квартири, так листом від 29.07.2024 року № 3/16-3855 вказано про те, що заява не оформлення належним чином, зокрема відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 з 01.01.1993 по 26.12.2003 р.

Як вбачається з відомостей відділу формування та ведення реєстру територіальної громади від 05.09.2024 року, за наявними картотеками з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1 : 1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована з 30.05.1991 по 04.04.1997, знову була зареєстрована з 02.08.2002 по 22.10.2003 та з 26.12.2003 зареєстрована по теперішній час; 2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована з 25.11.1986 року по 31.08.2023 року; 3. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був зареєстрований з 25.11.1986 по 07.02.2018 р.

Згідно відомостей відділу обліку проживання фізичних осіб від 09.07.2018 року зазначено, щодо реєстрації за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована з 09.10.1986 року та знята з реєстрації 24.05.1990 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований з 01.05.1987 р та знятий з реєстрації 24.05.1990 р.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… станом на 05.12.2024 року за ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 не зареєстровано речових прав на нерухоме майно. Також згідно вінформації КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» від 10.04.2025 року вказано, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_5 не проводилася.

Також, листом від 04.03.2025 року № 3/16-1124 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради повідомив позивача, про те, що за результатами розгляду заяви щодо приватизації квартири в поданому пакеті відсутні відомості про реєстрацію, документи що підтверджують невикористання житлових чеків приватизації державного житлового фонду з 04.04.1997 по 02.08.2002 року.

В судовому засіданні представник позивача наголошувала на тому, що розглядаючи заяви позивача щодо приватизації кожного разу зазначаються інші підстави та періоди, з огляду на викладене позовні вимоги визначено з урахуванням всього спірного періоду який потребує встановлення в судовому порядку. Щодо проживання позивача за адресою без реєстрації у вищевказані періоди, то такої обставини підтверджено показами свідка, медичною карткою в які зазначена адреса Дементьева 12-3, відомостями про навчання сина в навчальних закладах в м.Дніпро та трудовою книжкою, так як працювала на підприємстві на території м.Дніпро. Також вжитими заходами щодо підтвердження факту невикористання житлових чеків на приватизацію державного житлового фонду за адресою проживання АДРЕСА_1 не встановлено факту такого використання, що свідчіть про їх невикористання.

Листом від 24.12.2024 року АТ «Ощадбанк» повідомив заявника про відсутність інформації щодо використання/невикористання житлових чеків на приватизацію державного житлового фонду за адресою проживання АДРЕСА_1 , вказано, що списки формувались на паперових носіях станом на 1992 рік місцевими радами народних депутатів.

Отже обставинами які підлягають встановленню є факт проживання позивача за вищевказаною адресою та невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, такі як реєстрація місця проживання позивача за однією і тією ж адресою, проживання з матір`ю до моменту її смерті, покази свідка, та інші письмові матеріали справи такі як медична картка, трудова книжка, відомості про навчання сина переконливо доводять факт проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 30.05.1991 року по 26.12.2003 року так і по теперішній час, оскільки вказане не спростовано відповідачем. Певна неузгодженість в датах реєстрації місця проживання, відсутність певних періодів, які не можливо документально підтвердити, не можуть вважатись безумовною підставою для неможливості їх встановлення в інший спосіб, в тому числі в судовому порядку, оскільки протилежне буде суперечити завданням цивільного судочинства.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленим та належним чином доведеним факт проживання позивача за вищевказаною адресою у періоди відсутності відомостей про зареєстроване місце проживання.

Щодо факту використання чи не використання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду та наслідків встановлення такого факту, суд виходить з наступного.

У ч.3 ст.9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до п.п.17, 18, 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Отже, передача квартир у власність громадян у процесі їх приватизації здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації і оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру.

Пунктом 18 Положення визначено порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, №396 від 16.12.2009 року, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

При цьому, згідно з пунктом 20 Положення, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Згідно з Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.93 № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» останні підлягають випуску у вигляді приватизаційних депозитних рахунків, порядок відкриття яких та здійснення з них платежів регулювалось Положенням «Про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів», затвердженим наказом Національного банку України від 15 березня 1993 року № 30, яке втратило чинність з моменту введення в дію постанови Правління Національного банку України від 27 квітня 2000 року № 179 «Про затвердження Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів».

Відповідно до вказаної постанови житлові чеки - це приватизаційні папери, які засвідчують право власника на безоплатне одержання в процесі приватизації частки державного житлового фонду. З метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян.

У процесі приватизації громадянами займаного житла відбувається списання коштів з їх приватизаційних депозитних рахунків на підставі приватизаційного платіжного доручення, яке підтверджує, що громадяни України або особа, яка має на це повноваження, доручає установі банку здійснити переказ належної суми зі свого депозитного рахунку на позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації.

В п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010від 10червня 2010 року зазначено, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого ч. 5ст. 5 ЗУ «Про приватизацію».

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1993 року № 305 «Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» та Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 27 серпня 2000 року № 179, з метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян. Облік операцій за депозитними рахунками в установах банку здійснюється за позабалансовими рахунками відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 (зі змінами).

Отже, єдиним розпорядником інформації про залишки житлового чеку на відповідному позабалансовому рахунку є Ощадбанк, який надає інформацію про наявність/відсутність особи у списках на приватизацію, атому довідка Ощадбанку сама по собі є достатнім документом на підтвердження невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та постановою Кабінету міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», якою затверджено порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі по тексту - Порядок).

Відповідно дост.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Таким чином, для приватизації квартири необхідне дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації, та особисте звернення до органів приватизації.

Згідно зі статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до статті 61 ЖК (у відповідній редакції) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Аналіз вищевикладених норм права свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла гарантується державою і підлягає захисту у разі його порушення. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 750/2176/17.

Згідно із частиною 11 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках, вирішуються судом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Встановлені в ході судового розгляду справи обставини та які не заперечуються учасниками справи свідчать про те, що позивач з 30.05.1991 по 04.04.1997, з 02.08.2002 по 22.10.2003 та з 26.12.2003 по теперішній час зареєстрована АДРЕСА_1 , і факт використання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за відомим місцем реєстрації відсутній, протилежне не доведене відповідачем. Вказане не спростовує позицію позивача про те, що в період відсутності відомостей про місце реєстрації нею не було використано житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. З вказаного суд робить висновок про підтвердження факту того, що в період з 30.05.1991 року по 26.12.2003 року позивачем не використовувались житлові чеки для приватизації державного житлового фонду а ні за місцем відомої реєстрації місця проживання ані за будь-яким іншим відмінним від місця реєстрації місцем, такий факт також підтверджується відсутністю відомостей про зареєстроване право власності на будь-який нерухомий об`єкт майна, який міг би бути отриманий позивачем в процесі приватизації.

Встановлення цих фактів не суперечить чинному законодавству та тягне для позивача юридичні наслідки, які мають для нього значення тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 30.05.1991 року по 26.12.2003 року та невикористання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в період з 30.05.1991 року по 26.12.2003 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27.05.2025 року.

Суддя А.О. Кошля 27.05.2025