ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2025 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/15165/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/313/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Кутурланової О.В.,

секретар Вєрємєєнко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року у складі судді Майдан С.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права забудовника на частину будівель та споруд та права власності на будівельні матеріали, обладнання,

встановив:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права забудовника на частину будівель та споруд та права власності на будівельні матеріали, обладнання.

В обґрунтування позову послалася на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка була позивачкою прийнята, а саме: 1/3 частки 57/100 домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд; 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0430 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане майно та земельну ділянку зареєстровано за нею у встановленому законом порядку на підставі свідоцтв про право на спадщину.

Відповідачем прийнято спадщину на 2/3 частки 57/100 домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд; 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0430 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про спадщину серія та номер: НАВ 177643, від 10.07.2014, для спадкоємства надається житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Г», гараж госп. будівля літ. «Д», душ літ. «К», сарай літ «Л».

Будівлі під літ. «Б, М, О» до складу спадщини не увійшли та в свідоцтво про право на спадщину не включені.

ОСОБА_4 (спадкодавець) за життя, на праві приватної власності, належало 57/100 домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, та земельна ділянка площею 0,0430 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

На вказаній земельній ділянці, за життя спадкодавця ОСОБА_4 , побудовано будівлі літ. «Б, М, О», в експлуатацію їх здано не було і відповідно правовстановлюючих документів на них не отримувалося.

Позивач має право, так само як і відповідач, реалізувати свої майнові та немайнові права щодо узаконення побудованих, за життя спадкодавця, будівель під літ. «Б, М, О», відповідно до їх часток у спадщині.

У зв`язку з викладеним, позивач з урахуванням заяви від 29.05.2018 року просить:

визнати за ОСОБА_5 право забудовника 1/3 частки будівель під літ. «Б, М, О» 57/100 частин домоволодіння у АДРЕСА_1 ,

а також право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складає у грошовому еквіваленті 145 663 грн. ( т. 1 а.с.197)

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права забудовника на частину будівель та споруд та права власності на будівельні матеріали, обладнання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції; ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини матеріалів та обладнання, що визначені в експертизі, яка проводилась у справі, які використовувались при будівництві самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з незавершеного будівництва житлового будинку літ. «Б» та сараю літери «М»; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, послалася на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні послався на той факт, що відповідач працював моряком, що підтверджувалось послужною книжкою моряка №01189/2006/26, однак, даний доказ сам по собі не підтверджує розмір отриманих доходів, а лише підтверджує те, що відповідач працював моряком та не може бути належним доказом, відповідно ст. 81 ЦПК України.

Належними та допустимими доказами доходів від роботи моряком будуть відповідні контракти, банківські виписки по рахунку із зазначенням призначення отриманих коштів, тощо. Таких доказів відповідачем не надано, а тому стверджувати, що відповідач отримував достатній дохід, якого б вистачало для будівництва будинку та повсякденного життя відповідача та його сім`ї, не можна, оскільки це буде лише припущення, що останньому вистачало такого доходу для будівництва будинку.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява відповідача від 19.12.2014 до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні, в якій останній повідомляє державному виконавцю про те, що він на час написання цієї заяви не має доходів, а тому стверджувати, що в цей період у нього були доходи для будівництва будинку, не можна.

Щодо товарних накладних, чеків та договорів, які відповідач надав для підтвердження придбання будівельних матеріалів для будинку особа, яка подала апеляційну скаргу послалася на наступне.

Майже у всіх чеках та товарних накладних відсутня вказівка на те хто саме був отримувачем (покупцем) цих товарів, а отже відсутні підстави стверджувати, що саме відповідач придбавав ці матеріали.

Крім того, дати багатьох чеків та накладних збігаються з датами, коли відповідач відповідно до його послужної книжки моряка, перебував у рейсі, а тому не міг придбавати такі товари, відповідно такі документи не можуть бути підтвердженням купівлі матеріалів відповідачем.

Також, вказано, що відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, можливість укладання такого договору передбачається між суб`єктами господарювання, а тому такий договір не може бути підтвердженням придбання товару для використання відповідачем для особистих цілей, що не пов`язані з підприємницькою діяльністю.

Крім того, в зазначених договорах та додатках до нього не визначена адреса поставки товару, а тому не можна стверджувати, що продукція за цими договорами придбавалась для будівництва будинку.

Відповідачем не надано доказів укладання договорів підряду, якими об`єктивно можливо підтвердити будівництво будинку за певною адресою та з використанням визначених будівельних матеріалів.

Щодо заяв сусідів та батька від 2008 року, якими останні нібито надавали дозвіл на будівництво зазначив наступне.

В технічному паспорті від 31.07.2008 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні будь-які відомості або креслення, які стосуються самочинного будівництва, зокрема й його розміри.

Відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів того, що у 2008 році була хоч якась технічна документація (проект, технічний паспорт тощо), яка б чітко встановлювала розміри будівництва, які могли на той час бачити сусіди, щоб зазначати розміри у своїх заявах.

Інформація про самочинне будівництво з`явилася лише у технічному паспорті від 2010 року із зазначенням таких розмірів, а тому можливо дійти обґрунтованого висновку, що такі заяви написані після 2010 року, і, вважає, виключно з метою створення відповідачем штучних доказів для надання їх до суду з метою заперечення проти вимог позивачки, а тому такі докази не можуть бути прийняті судом.

З огляду на вище зазначене, вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами будівництва спірного самочинно побудованого будинку, який знаходиться на земельній ділянці, яка належала спадкодавиці, відповідно будівельні матеріали, що використовувались для його будівництва, входять до складу спадщини і мають бути розділені відповідно до часток у праві на спадщину, які отримали спадкоємці.

Щодо відліку строків позовної давності.

Строк позивачкою не пропущений, оскільки остання дізналась про наявність самочинного будівництва зі свідоцтва про право на спадщину, яке отримала 10 липня 2014 року, а до суду звернулась 23.11.2016, тобто в межах трирічного строку.

Щодо способу захисту використаний позивачем.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №511/2303/19 (провадження № 14-56цс22) суд дійшов висновку, що у разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію; визнаючи право власності на матеріали й обладнання, суд у рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання.

Застосовуючи зазначений касаційним судом висновок до спору, який виник між сторонами, вважає, що суд може визнати за позивачем право власності на матеріали та обладнання, які використовувались при будівництві, що визначені в експертизі, яка проводилась у справі, у відповідній частині.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу, строк подання якого підлягає поновленню з причин у ньому зазначеними та які є поважними, представник ОСОБА_3 , адвокат Лодига М.Т. доводи апеляційної скарги не визнала, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги зводяться до намагання знецінити надані відповідачем докази, які повністю спростовують викладені позивачем у позову обставини. При цьому самостійно позивачем не надано жодного доказу на підтвердження доводів, щодо здійснення будівництва приміщень під літ. «Б,М,О» на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , чи придбання будівельних матеріалів матір`ю сторін спадкодавицею.

За нормами законодавства, наявність у розрахунковому документі даних про покупця не є обов`язковим, а отже власником товару, є особа, яка має розрахунковий документ на підтвердження його придбання. Відповідачем підтверджено та доведено будівництво приміщень під літ. «Б,М,О» на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Рух апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції

31 березня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга Негуляєв М.А., який діє від імені ОСОБА_2 , сформована в системі "Електронний суд" 30.03.2025.

02 квітня 2025 року ухвалою апеляційного суду відкрито апеляційне провадження та витребувано матеріали справи.

08 квітня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

10 квітня 2025 року ухвалою апеляційного суду справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 06.05.2025 о 11:30 год.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, та їх представників дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Доводи і вимоги апеляційної скарги свідчать про те, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року оскаржується лише в частині відмови у визнанні за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частини матеріалів та обладнання, що визначені в експертизі, яка проводилась у справі, які використовувались при будівництві самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з незавершеного будівництва житлового будинку літ. «Б» та сараю літери «М», а тому в іншій частині це ж рішення суду не переглядається.

Відмовляючи в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, обґрунтовуючи тим, що стороною позивача не доведено, а стороною відповідача спростована та обставина, що спірне майно було збудовано (створено) спадкодавцем. Надані відповідачем платіжні документи на будівельні матеріали та оздоблення, висновок експерта, з якого вбачається, що зазначені в наданих відповідачем документах будівельні матеріали та оздоблення могли бути використані при створенні спірного майна. Заява та розписки батька ОСОБА_6 на підтвердження надання згоди відповідачу на будівництво житлового будинку та підтвердження батьком факту будівництва саме відповідачем, дозволи, надані відповідачу співвласниками суміжних земельних ділянок, на будівництво спірного майна в сукупності надають підстави суду відхилити доводи позивача щодо створення самочинного майна саме спадкодавцем як безпідставні.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та отримали 10.07.2014 та 13.06.2014 свідоцтво про право на спадщину за законом у якому вказано, що самочинно побудовані літ. «Б,М,О» - до складу спадщини не входять та в свідоцтво про право на спадщину не включені ( т.1 а.с.7,13).

Згідно зі статтю 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, зокрема, є визнання права (пункт 1).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За роз`ясненнями викладеними у п. 7,8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) ( 435-15 ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (частина шоста статті 376 ЦК) ( 435-15 ).

До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов`язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану (частини четверта, сьома статті 376 ЦК) ( 435-15 ).

Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено, що самочинне будівництво було здійснено спадкодавцем ОСОБА_4 , що було б підставою для переходу права власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, до спадкоємців, у тому рахунку до ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, належну оцінку яким надав суд першої інстанції та апелянтом не спростовані, що у сукупності викладеного унеможливлює задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2025 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 травня 2025 року

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова

О.В. Кутурланова