Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1761/25
Номер провадження 2-п/711/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Петренка О.В.,

за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Азарова Олега Анатолійовича про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року в цивільній справі №711/1761/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені.

07 травня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Азарова Олега Анатолійовича, через підсистему «Електронний суд», до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій представник відповідача просить суд постановити ухвалу, якою скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року, а справу призначити до судового розгляду у загальному порядку (вхідний №17917 від 07.05.2025, а.с.33-34).

Прохання про скасування заочного рішення представник відповідача обгрунтовує тим, що відповідач не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних на це причин, оскільки на час подання позовної заяви та безпосередньо під час розгляду справи відповідач разом із дітьми проживає в евакуації в Німеччині.

Як стверджує представник відповідача, про означену обставину відомо було і позивачу і суду, адже, майже пів року тому, судом вже розглядалась заява про розірвання між сторонами шлюбу, що була подана від імені ОСОБА_1 , в якій було підроблено її підпис.

У зв`язку із цим, представник відповідача робить припущення, що мали місце навмисні дії з метою того, щоб відповідач була позбавлена можливості бути присутньою на суді, та захищати інтереси не просто себе як громадянки, а інтереси Української родини.

Підсумовуючи викладене представник відповідача адвокат Азаров О.А. виснує, що стороною позивача було навмисно приховано дані щодо фактичного проживання відповідача від суду, які мають суттєве значення. Суд, через приховування позивачем інформації про евакуацію відповідачки із дітьми, не зміг під час ухвалення заочного рішення, використати усіх законних методів для забезпечення участі відповідача під час розгляду важливого питання для Української родини - розлучення.

Також у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначає, що відповідачу не відомо про намір та підстави за яких її чоловік - батько спільних дітей, бажав би розірвати шлюб, адже коли відповідач разом із дітьми більше року тому виїзжали з України - це було сумісне із позивачем рішення, задля єдиної мети - збереження дітей.

Відповідач свої зобов`язання виконує постійно та піклується про дітей в евакуації. У свою чергу, позивач, як це було проговорено ще під час вирішення питання про евакуацію до Німеччини та як він розповідає дітям, залишився в Україні щоб боронити нашу рідну Україну.

Все вищенаведене, а також існування доказів вже в минулому «псевдосправи» щодо розірвання шлюбу, свідчить про відсутність будь-якого спору щодо їхнього шлюбу.

При цьому, сторона відповідача визнає, що єдиною підставою для окремого проживання - це війна в нашій Україні.

З огляду на викладене представник відповідача адвокат Азаров О.А. просить суд скасувати заочне рішення, ухвалене 08.04.2025 Придніпровським районним судом м.Черкаси в справі № 711/1761/25 за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.05.2025 прийнято до розгляду заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Азарова Олега Анатолійовича про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 квітня 2025 року в цивільній справі №711/1761/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу; призначене судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення о 16 год 00 хв 28 травня 2025 року.

23 травня 2025 року представником позивача адвокатом Сікорою Н.Є. до суду подане заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у якому цей учасник справи зазначає, що заява про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 не підлягає задоволенню.

Заперечення представник позивача обгрунтовує тим, що ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Зважаючи на те, що в подальшому позивач не має наміру зберігати подружні відносини та продовжувати подальше спільне життя з ОСОБА_1 , так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, представник позивача вважає, що вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для відмови у перегляді заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року.

Стосовно наголошення на тому, що позовну заяву було підписано та подано представником позивача, то сторона позивача повідомляємо наступне.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною першою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як зазначає представник позивача у запереченні на заяву про перегляд заочного рішення, до позовної заяви було додано ордер адвоката Сікори Н.Є. на надання правничої допомоги ОСОБА_2 . Тобто, на думку представника позивача, до позовної заяви було додано документи, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, тому адвокат не має встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта.

Крім того, представник позивача в запереченні зазначає, що з ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 8 квітня 2025 року про заочний розгляд справи вбачається, що судом 16 березня 2025 року було надіслано копію ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження разом із судовою повісткою про виклик у судове засідання в електронній формі до електронного кабінету відповідача Ричак С.О. Тобто, Ричак С.О. будучи належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи, не скористалась своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Підсумовуючи викладене, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Сікора Н.Є. робить висновок, що заява про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року не підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Сікора Н.Є. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету адвоката Сікори Н.Є. в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 26.05.2025 о 12 год 19 хв 38 сек (а.с.63 зворот).

Пунктом 2 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Частиною 5 ст.130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 , та його представник адвокат Сікора Н.Є. були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Водночас 23.05.2025 представник позивача адвокат Сікора Н.Є., через підсистему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила розгляд заяви провести у відсутність позивача та його представника, заявлені вимоги про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 в справі №711/1761/25 не підтримує та наполягає на відмові у їх задоволенні (вхідний №20251 від 23.05.2025, а.с.59).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Азаров О.А. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме: шляхом направлення судових повісток про виклик до суду до електронних кабінетів як відповідача ОСОБА_1 , так і її представника адвоката Азарова О.А. в підсистемі «Електронний суд», що були отримані цими учасниками справи 26.05.2025 о 12 год 19 хв 38 сек (а.с.62 зворот, 64 зворот).

Водночас 27.05.2025 представник відповідача адвокат Азаров О.А., через підсистему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив розгляд заяви провести у відсутність відповідача та її представника, заявлені вимоги про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 в справі №711/1761/25 підтримує та наполягає на їх задоволенні (вхідний №20842/25 від 27.05.2025, а.с.65-66).

Частиною 1 ст.287 ЦПК України передбачено, що неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення і додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Так, згідно з ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Судом встановлено, що представником відповідача заяву про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025 в справі №711/1761/25 подано вчасно, тобто в установлені законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу означеної норми процесуального права суд зробив висновок, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Лише за сукупності цих двох умов можна констатувати, що наявні підстави для скасування заочного рішення.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 із серпня 2023 року перебуває за межами території України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , що виданий 16.05.2018 органом №1420, на аркуші 6 якого міститься штамп про перетин державного кордону в бік Польської Республіки (а.с.40, 41 зворот).

Крім того, із копії дозволу на проживання у Німеччині №411116, яким документована відповідач ОСОБА_1 , суд встановив, що вона має право на проживання в означеній країні (а.с.41, 41 зворот).

Таким чином, станом на 08.04.2025, тобто день, коли суд ухвалив заочне рішення, відповідач ОСОБА_1 перебувала за межами території України.

Проте матеріалами цивільної справи №711/1761/25 підтверджується той факт, що відповідач ОСОБА_1 , станом як на день подачі позивачем позову до суду, так і на день постановлення судом ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження від 13.03.2025, мала зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» (а.с.9).

Оскільки позивач зареєстрована в підсистемі «Електронний суд», тому суд 15 березня 2025 року надіслав копію ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в електронній формі до електронного кабінету відповідача ОСОБА_1 .

Згідно довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Ухвала» від 13.03.2025 по справі №711/1761/25, а також (за наявності) прикріплені до нього файли, доставлено до електронного кабінету відповідача ОСОБА_1 , у підсистемі «Електронний суд» 15.03.2025 о 12 год 00 хв 35 сек (а.с.18 зворот).

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Абзацом 2 ч.6 ст.272 ЦПК України передбачено, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з ч. 11 ст. 272 ЦПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладені вище норми процесуального права, суд дійшов висновку, що оскільки ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження надійшла до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд» о 12 год 00 хв 35 сек 15 березня 2025 року, тому днем вручення відповідачу означеного судового рішення слід визнати 15 березня 2025 року (субота).

У п.5 резолютивної частини ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2025, суд встановив відповідачу 15 календарних днів з дня отримання цього судового рішення для подання відзиву на позовну заяву (а.с.16-17).

У зв`язку із цим, останнім днем строку на подачу відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву було 30 березня 2025 року (неділя).

Частиною 3 ст.124 ЦПК України передбачено, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, з аналізу положень абз. 2 ч.6 ст.272 ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.3 ст.124 того ж Кодексу, а також п.5 резолютивної частини ухвали суду від 13.03.2025, що отримана відповідачем у підсистемі «Електронний суд» 15.03.2025, суд робить висновок, що останнім днем на подачу відзиву було 31 березня 2025 року (понеділок).

Проте, станом на день ухвалення заочного рішення, ані відзиву на позовну заяву, ані заяви про відкладення розгляду справи, ані будь-якої іншої заяви відповідачем до суду подано не було.

Крім того, матеріалами цивільної справи також підтверджується той факт, що відповідач ОСОБА_1 отримала копію позовної заяви з додатками, що були їй направлені представником позивача адвокатом Сікорою Н.Є. перед направлення матеріалів позовної заяви до суду, а саме: 04 березня 2025 року о 00 год 43 хв (квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС №2828487 від 04.03.2025, а.с.11).

Також із безпосередньо дослідженої в судовому засіданні судової повістки про виклик до суду від 16.03.2025, що була цього ж дня судом направлена відповідачу до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» і отримана цим учасником справи 16.03.2025 о 17 год 35 хв 55 сек (а.с.20 зворот), суд встановив, що відповідач була завчасно і належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, тобто у відповідності до положень ч.5 ст.128 ЦПК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що зі сторони суду відповідачу були створені усі, передбачені процесуальним законом, умови для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, зокрема, і підготовки та подачі до суду такої заяви по суті справи як відзиву на позовну заяву.

Водночас матеріали заяви про перегляд заочного рішення не містять доказів тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання та (або) не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин.

Такий висновок суду грунтується на тому, що відповідач ОСОБА_1 , зареєструвавши 10 червня 2024 року електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», тобто за 9 місяців до пред`явлення представником позивача позовної заяви про розірвання шлюбу, вочевидь є належним користувачем підсистеми «Електронний суд», що працює цілодобово, а тому, на переконання суду, відповідач мала технічну і часову можливість подати до суду заяву, в якій повідомити причини неможливості прибути в судове засідання, що було призначено 08.04.2025.

Крім того, функціонал підсистеми «Електронний суд» також дозволяє учаснику справи брати участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду, яким мала можливість скористатися відповідач, подавши до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у порядку, передбаченому ст.212 ЦПК України. Проте матеріали справи не містять такої заяви, що була б подана відповідачем.

У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що сам факт перебування відповідача як сторони поза межами території України не є самостійною і безумовною підставою для визнання поважною причиною нез`явлення в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подачі відзиву на позовну заяву, за умови, зокрема, що такий учасник справи має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд»

Водночас матеріали заяви про перегляд заочного рішення не містять доказів тому, що з поважних причин відповідач не мала змоги скористатися функціоналом електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», перебуваючи далеко від Батьківщини, а саме: в евакуації в Німеччині.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що така обов`язкова умова для скасування заочного рішення як те, що відповідач не з`явилася в судове засідання та (або) не повідомила про причини неявки, а також не подала відзиву на позовну заяву з поважних причин, у конкретному випадку відсутня.

Щодо наступної обов`язкової умови для скасування заочного рішення, а саме: докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, то суд зазначає про таке.

Представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, в контексті означеної умови для скасування заочного рішення, вказує на те, що відповідачу не відомо про намір та підстави, за яких позивач бажав би розірвати шлюб.

Проте, згідно ч.1,2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

До заяви про перегляд заочного рішення представником відповідача долучено копію ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси, що постановлена 28.08.2024 в справі №711/3240/24, відповідно до резолютивної частини якої позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Проте це судове рішення, на переконання суду, не є доказом, що має істотне значення для правильного розгляду справи в розумінні ч.1 ст.288 ЦПК України, оскільки залишення позову без розгляду не є процесуальною перешкодою для подання іншим з подружжя позову про розірвання шлюбу.

Також суд вважає помилковим твердження сторони відповідача, викладене у заяві про перегляд заочного рішення, що відповідачу не було відомо про намір та підстави для розірвання шлюбу за ініціативи позивача як підстави для скасування заочного рішення, оскільки ані Сімейним кодексом України, ані ЦПК України, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено попереднє повідомлення одним із подружжя іншого про намір подати до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Водночас підстави, за яких позивач мав намір розірвати шлюб, викладені у мотивувальній частині позовної заяви (абз.2,3 стр.2 позовної заяви), що була отримана відповідачем у підсистемі «Електронний суд» 04 березня 2025 року.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З аналізу означених норм права суд зробив висновок, що в Україні примусовий шлюб не допускається, оскільки інститут шлюбу в Україні грунтується виключно на вільній згоді обох з подружжя.

У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що сама по собі незгода одного з подружжя на розірвання шлюбу не є підставою для скасування заочного рішення, яким такий шлюб було розірвано.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що і друга обов`язкова умова для скасування заочного рішення, передбачена ч.1 ст.288 ЦПК України, у конкретному випадку відсутня, оскільки відповідачем не було долучено до заяви про перегляд заочного рішення доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи судом.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для перегляду заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2025, яке ухвалене в справі №711/1761/25, передбачені ч.1 ст.288 ЦПК України, відсутні, а тому, керуючись п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 76, 124, 128, 130, 259, 260, 261, 272, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

залишити без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Азарова Олега Анатолійовича про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року в цивільній справі №711/1761/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 30 травня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко