ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9992/25
провадження № 2-н/753/608/25
У Х В А Л А

"28" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 з вимогами до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2025 ОСОБА_1 (далі також - заявниця), від імені якої діє представник ОСОБА_3 , в електронній формі через електронний кабінет звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 (далі також - боржник) аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів.

За результатами вивчення заяви суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Форму та зміст заяви про видачу судового наказу визначає стаття 163 ЦПК України, згідно з якою у заяві про видачу судового наказу повинно бути, зокрема, зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до положень сімейного законодавства право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина, з чого слідує, що до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів мають бути додані докази, які підтверджують проживання дитини із заявником.

Дослідженням заяви установлено, що у ній відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або номер і серію його паспорта, а до заяви не додано документ на підтвердження факту проживання дітей із заявницею, а відтак заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Суд також зауважує, що за змістом частини другої статті 169 та частини сьомої статті 43 ЦПК України в їх системній сукупності на заявника, який подає до суду заяву про видачу судового наказу в електронній формі, покладено обов`язок надсилати копію заяви разом з доданими до неї документами боржнику (до електронного кабінету або у паперовій формі листом з описом вкладення) та надавати суду докази на підтвердження цієї обставини.

Водночас доказів надсилання надсилання боржнику копій поданих до суду документів до матеріалів заяви не додано.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 165, статтями 166, 258-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 з вимогами до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з наведених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 28.05.2025.