Провадження № 2/752/7000/25
У Х В А Л А

про самовідвід

27 травня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кирильчук І. А., розглянувши заяву судді Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А. про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування (справа № 752/12423/15-ц, провадження № 2/752/7000/25),

в с т а н о в и в:

23 травня 2025 року, на підставі постанови Верховного суду від 23 квітня 2025 року, до Голосіївського районного суду міста Києва були направлено матеріали судової справи № 752/12423/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року до провадження судді Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А. надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування (справа № 752/12423/15-ц, провадження № 2/752/7000/25).

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

У лютому 2016 року ОСОБА_2 подав позов до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року об`єднано в одне провадження справи за позовом ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування (справа № 752/3435/16-ц) та справу за позовом ОСОБА_1 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування (справа № 752/12423/15-ц), присвоєно об`єднаній справі № 752/12423/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про роз`єднання справ не приймалось.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 23 квітня 2025 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 рокута постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування передано на розгляд головуючому судді Кирильчук І.А. (справа № 752/12423/15-ц, провадження № 2/752/7000/25).

27 травня 2025 року суддею Кирильчук І.А. заявлено самовідвід з підстав передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 ЦПК України.

Зокрема, як вказано у заяві про самовідвід, що судова справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування, яка надійшла до суду першої інстанції після скасування ухвали про залишення позовної заяви без розгляду постановою Верховного Суду від 23 квітня 2025 року, відповідно до пункту 10.2 розділу Х Засад використання автоматизованої системи документообігу у Голосіївському районному суді міста Києва, затверджених рішенням загальних зборів суддів Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2025 року (надалі Засади) та пункту 2.3.39.2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 (надалі Положення) мала бути передана раніше визначеному судді, оскільки така ухвала не є ані рішенням по суті, ані ухвалою про закриття провадження, а постанова Верховного Суду не містить вказівки про необхідність нового розгляду справи в іншому складі суду, відтак автоматизований розподіл справи між суддями, наслідком якого стало визначення судді Кирильчук І.А., замість попередньо визначеного складу суду, здійснено з порушенням встановленого порядку, що, згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 ЦПК України, є підставою для самовідводу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про самовідвід судді підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з вимог частин першої, другої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно частини дев`ятої статті 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частиною 11 вищезгаданої статті визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року вбачається, що суддя Мазур Ю.Ю. - слухав поєднану справу, яка виключає розгляд поточної (ЄУН 752/12423/15- ц, № провадження 2/752/13/25 [2601;6555451]); Зайнятість згідно табелю (заборона призначення перед «Відрядження коротке»).

Із інформацією, внесеною до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату Голосіївського районного суду міста Києва, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ в контексті того, що суддя Мазур Ю.Ю. слухав поєднану справу, яка виключає розгляд поточної погодитись не можна виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 8.7. розділу VІІІ Засад підставами автоматизованого розподілу справи на новий розгляд є:

- надходження справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку із скасуванням судом апеляційної або касаційної інстанції ухвали суду про закриття провадження у справі (ст. 255 ЦПК України), рішення суду;

- направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку із скасуванням судом апеляційної інстанції ухвал суду про відмову у видачі судового наказу (постановленої в порядку наказного провадження).

Вбачається, що випадок скасування ухвали про залишення позову без розгляду та направлення справи касаційним судом на новий розгляд не входить до наведеного переліку, а тому положення цього пункту не можуть застосовуватись до здійснення авторозподілу судової справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Водночас, ані вказані Засади, ані Положення не містять норм, які б дозволяли здійснювати новий автоматизований розподіл судової справи у разі скасування ухвали судді про залишення позовної заяви без розгляду.

Натомість Засади та Положення містять тотожні норми, щодо здійснення розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді, а саме передача судової справи раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться щодо судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування судових рішень, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також судових рішень, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи (пункт 10.2. розділу Х Засад та пункт 2.3.39.2. розділу ІІ Положень).

Крім того, норми цивільного процесуального законодавства також встановлюють принцип у частині першій статті 37 ЦПК України, який вказує, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Разом із тим, ухвала про залишення позовної заяви без розгляду не є рішенням по суті справи та не є ухвалою про закриття провадження, що чітко випливає зі змісту статті 258 ЦПК України .

Відповідно до частин другої - третьої статті 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Таким чином, ухвала про залишення позову без розгляду не є: рішенням по суті, ухвалою про закриття провадження, отже, скасування ухвали про залишення позовної заяви без розгляду не створює підстав для застосування заборони, передбаченої статтею 37 ЦПК України. Відповідно, така справа не потребує нового розподілу між суддями, а підлягає передачі «раніше визначеному судді», тобто тому судді, який уже розглядав її до винесення скасованої ухвали.

Таких підхід також узгоджується з положеннями Засад наведених вище, відповідно до яких судова справа підлягає передачі раніше визначеному судді у разі її повернення з апеляційної або касаційної інстанції після скасування рішень, які перешкоджали подальшому розгляду справи.

Крім того, постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 752/12423/15-ц, якою скасовано ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року, не містить вказівку про новий розгляд справи в іншому складі суду.

Відтак, у справі відсутні як правові підстави, так і процесуальні рішення, які б виключали можливість повторного розгляду справи тим самим, раніше визначеним складом суду. За таких обставин здійснення автоматизованого розподілу справи відповідно до протоколу від 23 травня 2025 року, наслідком якого стало визначення судді Кирильчук І.А. для її розгляду, не може вважатися таким, що здійснене без порушення вимог пункту 10.2 розділу Х Засад та пункту 2.3.39 Положення.

Зважаючи на те, що порядок розподілу судової справи порушений, заяву судді Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А. про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А. від розгляду цивільної справи № 752/12423/15-ц (провадження № 2/752/7000/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Передати справу № 752/12423/15-ц (провадження № 2/752/7000/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування, - для вирішення питання визначення судді для розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Кирильчук