Справа № 496/7695/24
Провадження № 2/496/531/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Бєлого В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бурда Т.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2023 року по справі №496/7130/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відкликати виконання судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2023 року по справі №496/7130/23.

В обґрунтування позову зазначено, що 02.10.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. У зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син - ОСОБА_3 27.07.2016 року Біляївським районним судом Одеської області по справі № 496/2360/16-ц було прийнято рішення, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 -задоволено. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований 02.10.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції - розірвано, повернуто ОСОБА_6 дошлюбне прізвище - « ОСОБА_7 ». 21.09.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син - ОСОБА_9 30.10.2023 року Біляївським районним судом Одеської області по справі №496/7130/23 було видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 17.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовий наказ від 30.10.2023 року по справі №496/7130/23 Біляївський районним судом Одеської області було прийнято за відсутності у розпорядженні суду повної та об`єктивної інформації про майновий стан ОСОБА_1 , про наявність на утриманні позивача малолітнього сина - ОСОБА_9 , про перебування на утриманні позивача батька, який є особою з інвалідністю. Внаслідок проходження позивачем служби у Збройних Силах України, у зв`язку з мобілізацією, здоров`я останнього суттєво погіршилося.

Наведені обставини зумовлюють потребу у значних фінансових затратах позивача, при цьому, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх його доходів на користь відповідача призводять до непропорційного розподілу заробітку позивача на користь всіх осіб, яких він зобов`язаний утримувати та браку коштів на забезпечення лікування його самого. З народженням другої дитини у позивача також виник обов`язок у її належному матеріальному забезпечення, аби задовольнити її всім необхідним для підтримання її нормальної життєдіяльності та різнобічності розвитку. Дружина позивача не має самостійного доходу, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 є єдиним годувальником в сім`ї. На утриманні позивача перебуває його батько - ОСОБА_10 , який має ряд захворювань, через які йому встановлено II групу інвалідності, у зв`язку з чим, позивач несе щомісячні витрати на утримання батька. Наведені обставини не були враховані Біляївським районним судом Одеської області при видачі судового наказу від 30.10.2023 року по справі №496/7130/23. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 25.01.2023 року №347 матросу ОСОБА_1 встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба І ст. Стеатогепатоз. Хронічний панкреатит, латентна форма без порушення функції підшлункової залози. Сечокам`яна хвороба: мікроліти лівої нирки, конкремент (5мм) правої нирки. Кіста правої нирки без порушення видільної функції. Хронічний простатит без порушення функції сечовипускання, стадія ремісії. Хронічна вертеброгенна цервікалгія, радикулопатією С5-С6 зліва, м`язово-тонічним синдромом та незначним порушенням функції хребта. Простий короткозорий астигматизм лівого ока ступенем 0.5 Д при гостроті зору 1.0 з корекцією. Ангіосклероз судин сітківок обох очей. Визнано непридатним до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до військової служби.

З 19.01.2024 року по 31.01.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні (кардіо) КНП «ООКМЦ» ООР». Поступив в стаціонар зі скаргами на підвищення АТ до 230/135 мм.рт.ст., що супроводжується тиснучими болями в області серця, головним болем, нудотою, задишка при помірному фізичному навантаженні, печія, болі в правому колінному суглобі. Виписаний з відділення під нагляд лікаря військової частини. Рекомендовано: 1. Бісопролол 10мг таблетки вранці; 2. Телдіпін 40/10 - 1 таблетка ввечері; 3. Аспіроза 10/100 - 1 таблетка після вечері. З 29.05.2024 року по 07.06.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону. Стан при направленні: загальний стан хворого середнього ступеня важкості, обумовлений больовим синдромом. 29.05.2024 року проведено розтин, вирізання параректального абсцесу, розкриття та дренування парапроктиту. Лікувальні і трудові рекомендації: 1. Реалізація рішення ВЛК; 2. Нагляд лікаря частини; 3. Таблетки Детралекс 1000мг 1 таб. 3 рази на добу протягом 3 тижнів; 4. Свічі ректальні Проктоглівенол, 1 свіча на ніч протягом 7 днів; 5. Дієта №5 протягом 1 місяця; 6. Продовжити перев`язки з маззю Левоміколь до повного загоєння. 02.08.2024 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем хірургом та йому встановлено наступний діагноз: кіста правої нирки, мікроліти обох нирок без порушення функції. Зміцнілі рубці внаслідок лікування гострого парапроктиту та хронічного фурункульозу без порушення функції. 02.08.2024 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-гастроентерологом та йому встановлено наступний діагноз: К76.0 - Жирова (перероджена) печінка, не класифікована в інших рубриках. Опис діагнозу: Стеатотична хвороба печінки, без порушення функції. К29.9. Хронічний гастродуоденіт, фаза ремісії, без порушення функції. Причинний зв`язок: Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. 03.08.2024 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-кардіолотом та йому встановлено наступний діагноз: Гіпертинзивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності. Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба II стадії. Атеросклеротичне ураження БЦА (АБ лівої ЗС). СН о ст. Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 09.08.2024 року №4942, старшому матросу ОСОБА_1 встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст. Атеросклеротичне ураження БЦА (АБ лівої ЗСА). СН 0 ст. Церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія І ст., у вигляді цефалгічного, астено-вегетативного синдромів, з незначним порушенням функції. Хронічна дискогенна шийна радикулопатія С5-С6, С6-С7, з обох боків, нестійка ремісія, з больовим та м`язово-тонічним синдромами, з незначним порушенням функції. К76.0. Стеатотична хвороба печінки, без порушення функції. К29.9. Хронічний гастродуоденіт, фаза ремісії, без порушення функції. Зміцнілі рубці внаслідок операцій (24.07.2023, 06.09.2023, 29.05.2024) з приводу гострого парапроктиту, хронічного фурункульозу, без порушення функції, ремісія. Кіста правої нирки, мікроліти обох нирок, без порушення функцій. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 зумовлює додаткові матеріальні витрати як на лікування та профілактику захворювань, так і на консультації лікарів. Враховуючи зміни сімейного стану позивача, наявності у нього інших утриманців, погіршення стану здоров`я, та як наслідок погіршення матеріального становища позивача, адвокат Бурда Т.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Адвокат Комарова Г.О. в інтересах ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» надіслала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначила, що ОСОБА_1 після розлучення з ОСОБА_2 жодним чином не піклувався про свою дитину, участі в його утриманні не приймав, хоча на час розлучення дитині виповнилося трохи більше одного року. Відповідач самостійно виховувала та утримувала сина, робила все для його розвитку та належного рівня життя. Лише у жовтні 2023 відповідач звернулася до суду за стягненням аліментів.Судовим наказом Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2023 року по справі №496/7130/23 з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 17.10.2023 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . У позивача народився син - ОСОБА_9 05.04.2023 року, тобто до ухвалення судом наказу про стягнення аліментів (30.10.2023 року). Отже, зміни сімейного стану з моменту постановлення судового рішення взагалі не відбулося. Окрім цього, батьки не мають компенсувати зменшення виплат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Народження другої дитини ні в якому разі не може погіршувати становище іншої дитини та впливати на обов`язок її належного утримання. Щодо перебування на утриманні позивача його батька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим також обґрунтовується нібито зміна сімейного стану, то згідно доданої до позову копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №233262 від 28.11.2022 року, батьку позивача було встановлено 2 групу інвалідності 28.11.2022 року. Отже, зазначений факт також вже існував на час постановлення рішення про стягнення аліментів. Жодних доказів перебування на утриманні у позивача батька - здійснення матеріальних витрат на його утримання, лікування, догляд або судове рішення про встановлення факту перебування на утриманні до позову не додано, не зазначено яким чином відбувається таке утримання. Окрім цього, не надано доказів тому, що позивач є єдиною особою, хто має змогу надавати таку допомогу, враховуючи, що у батька позивача є ще дві повнолітні дитини, які також зобов`язані утримувати батька. Представник відповідача зазначила, що не заслуговують на увагу і доводи позивача, відповідно до яких на час ухвалення Біляївським районним судом Одеської області судового наказу про стягнення аліментів - 30.10.2023 року, у розпорядженні суду не було об`єктивної інформації про майновий та сімейний стан позивача. Згідно ч.8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України. Також судовий наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню. З такими заявами позивач до суду не звертався. За судовим наказом від 30.10.2024 року по справі №496/7130/23 було відкрито виконавче провадження постановою головного державного виконавця Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного МУЮ (м. Одеса) від 05.01.2024 року, ВП 73741076. Позивач є військовослужбовцем. Відповідно до доданих копій медичних документів, а саме до результатів проходження відповідних комісій, довідки ВЛК від 25.01.2023 року - непридатний до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецпорудах. В подальшому, відповідно до довідки ГВЛК від 09.08.2024 року непридатний до служби у морській піхоті. ОСОБА_1 надалі несе військову службу у Військовій частині в/ч НОМЕР_1 (з 07.04.2023 року по теперішній час). Працездатність та місце роботи позивача не змінилось, а доказів погіршення його матеріального стану у зв`язку з погіршенням здоров`я також не надано. Представник ОСОБА_9 у позові зазначила, що у позивача бракує коштів на забезпечення лікування його самого. Погіршення стану здоров`я зумовлює додаткові матеріальні витрати на лікування та профілактику захворювань, на консультації лікарів. Доказів будь-яких витрат на лікування, консультації до позову також додано не було. Крім того, всі консультації лікарів було здійснено виключно в рамках проведення ВЛК та визначення придатності до військової служби. Для зменшення розміру аліментів має значення не саме по собі формальне зменшення фінансового стану платника аліментів, а факт погіршення його майнового стану, яке не дозволяє йому сплачувати аліменти в повному обсязі та одночасно забезпечувати собі належний рівень та умови життя, чого позивач не довів. У червні 2024 року дитині - ОСОБА_3 було встановлено діагноз «кільцеподібна гранульома лівого гомілкового суглоба». Встановлений діагноз потребував проведення діагностики, різноманітних лабораторних досліджень з метою виявлення причин захворювання, призначення відповідного лікування, контролю за станом здоров`я дитини, тощо. Згідно рахунку від 06.06.2024 року №848 пацієнта ОСОБА_3 первісні аналізи коштували 4755,10 грн. З цього часу дитина постійно спостерігається у лікаря, проходить лікування згідно рекомендацій. Аналізи необхідно здавати постійно з метою контролю динаміки захворювання та стану здоров`я ОСОБА_3 . Зокрема, у листопаді 2024 року вартість аналізів дитини становила 1907 грн. Згідно рекомендацій лікаря від 11.12.2024 року було призначено нові препарати та процедури, які було придбано згідно чеків від 19.12.2024 року та 17.12.2024 року. Згідно консультативного висновку ЛОР-лікаря від 17.01.2025 року дитині було також встановлено діагноз - алергічний риніт, гострий аденоїдит та призначено курс лікування. Згідно рахунку на сплату №ACL- від 17.01.2025 року, фіскального чеку від 17.01.2025 року лише консультація лора-лікаря у січні 2025 року коштувала 700 грн. Консультативний висновок спеціаліста КНП «ООДКЛ ООР» від 27.01.2025 року свідчить про призначені дитині додаткові обстеження, як УЗД різних органів, так і консультації ендокринолога та невролога, необхідність знову здачі аналізів. Більше 2000 грн. коштували аналізи дитини у січні 2025 року згідно рахунків Смартлаб від 24.01.2025 року №089, №815. Ліки для дитини у січні 2025 року коштували 2068, 51 грн. Відповідач, дбаючи про свою дитину та його здоров`я, не зберігала всі чеки та рахунки, оскільки не бачила в цьому потреби. Наявні документально підтверджені витрати на ліки та обстеження, які збереглися, свідчать про додаткові суттєві фінансові витрати, пов`язані зі здоров`ям сина, які мають постійний характер. Перш за все діяти потрібно в інтересах дитини та саме її здоров`я, нова родина батька та інші пріоритети в його житті, не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Раніше визначений судовим наказом від 30.10.2023 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Адвокат Бурда Т.С. в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала відповідь на відзив, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповіді на відзив зазначила, що з народженням другої дитини у позивача також виник обов`язок у її належному матеріальному забезпечення, аби задовольнити її всім необхідним для підтримання її нормальної життєдіяльності та різнобічності розвитку. Другій дитині позивача, наразі, не виповнилося ще 2 років, дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має самостійного доходу. Позивач є єдиним годувальником в сім`ї, на утриманні якого перебуває дитина та дружина. До позовної заяви додано копію заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів від 11.10.2023 року, у якій немає жодної згадки про те, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі, у якому народилася ще одна дитина, у зв`язку з чим, з огляду на особливості наказного провадження, судом при видачі судового наказу від 30.10.2023 року не досліджувалися обставини сімейного стану ОСОБА_1 та наявність у нього інших утриманців. Позивач, в міру своїх можливостей допомагає своєму непрацездатному батьку, купує йому продукти харчування, ліки та речі першої необхідності. Таким чином, в силу вимог Закону, позивач зобов`язаний утримувати чотирьох осіб, а саме: 1) першу дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 2) другу дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 3) дружину - ОСОБА_11 ; 4) батька - ОСОБА_10 , інваліда ІІ групи. Позивач несе надмірний тягар по утриманню двох неповнолітніх дітей, дружини та батька, з народженням другої дитини змінився сімейний стан позивача та вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів. Позивач є військовослужбовцем Зброних Сил України, який з перших днів повномасштабного вторгнення російських окупантів став на захист суверенітету і територіальної цілісності України.

За три роки повномасштабної війни, ОСОБА_1 набув ряд захворювань, в тому числі хронічних, у зв`язку з чим, військово-лікарською комісією був визнаний непридатним до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатним до військової служби. До позовної заяви додано низку медичних документів позивача, з яких вбачається, що у період 2023-2024 років він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок суттєвого погіршення стану здоров`я, в стаціонар поступав в середньому степеню тяжкості, має ряд хронічних захворювань. З наданих документів простежується динаміка погіршення стану здоров`я позивача. Погіршення стану здоров`я позивача зумовлює додаткові матеріальні витрати як на лікування та профілактику захворювань, так і на консультації лікарів. У медичних документах позивача зазначені медичні препарати, які на постійній основі необхідно йому приймати для покращення та підтримки його стану здоров`я. Однак, позивач, в силу свого матеріального стану, не має змоги купляти повний обсяг необхідних йому лікарських засобів, що може призвести до загострення у нього наявних захворювань та взагалі призвести до втрати ним працездатності. Друга дитина позивача - ОСОБА_9 часто хворіє на ГРВІ, що зумовлює додаткові матеріальні витрати як на лікування та профілактику захворювань, так і на консультації лікарів. ОСОБА_1 в жодному разі не ухиляється від свого обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, однак у зв`язку зі зміною його сімейного стану, погіршення стану здоров`я та як наслідок погіршення матеріального становища позивача, він вимушений звернутися до суду з проханням зменшити розмір аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку позивача не призведе до погіршення інтересів дитини, а забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. ОСОБА_1 при покращенні свого матеріального становища зобов`язується добровільно надавати грошову допомогу на утримання своєї дитини - ОСОБА_3 у більшому розмірі. ОСОБА_2 не буде позбавлена можливості при покращенні матеріального становища ОСОБА_1 подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а при виникненні додаткових витрат на дитину, звернутися до суду з самостійний позов про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Адвокат Комарова Г.О. в інтересах ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» надіслала заперечення на відповідь на відзив, в яких просила залишити без розгляду відповідь на відзив. При цьому пояснила, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.12.2024 року по справі №496/7695/24 було відкрито провадження по справі, якою, зокрема, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - 5 днів з дня отримання відзиву. Згідно трекінгу Укрпошти поштове відправлення №714 було вручено позивачу 21.02.2025 року, представник позивача також у відповіді зазначає про отримання ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву саме 21.02.2025 року. Отже, п`ять днів з отримання відзиву - 25.02.2025 року, крайня дата можливості скористатися своїм правом на подання відповіді на відзив. В порушення строку, встановленого судом, відповідь на відзив подано представником позивача лише 26.02.2025 року, про що свідчить дата формування заяви в підсистемі «Е-суд» та дата її відправлення, без зазначення будь-яких причин пропущення строку та без будь-яких клопотань. Щодо суті, викладеній у відповіді на відзив, то в ній зазначена аналогічна позиція з позовом, окрім долучення нових документів, які нібито свідчать про те, що друга дитина позивача часто хворіє на ГРВІ та банківські виписки, які нібито підтверджують витрати в аптеці позивача. У позові не було зазначено про неможливість подання будь-якого з доказів та відповідь на відзив не містить належного обґрунтування неможливості їх подання разом з позовом. Так, позивач зазначає, що питання стану здоров`я другої дитини ОСОБА_1 було порушено лише після отримання відзиву на позовну заяву. Стан здоров`я другої дитини позивача - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та здійснення додаткових витрат на його утримання, жодним чином не було підставою, або причиною, або обґрунтуванням щодо звернення до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на першу дитину позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зазначила і представник позивача. Наявним є факт намагання після отриманих медичних документів, підтверджуючих системність хвороби дитини, на утримання якого батько намагається зменшити розмір аліментів, отримати та з порушеннями процесуальних строків, надати документи. В той час, згідно із долучених документів - виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Дитяча міська поліклініка №4» від 25.02.2025 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка надана позивачу саме за його вимогою, повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) - «здоров», лікувальні рекомендації - відсутні. Позиція, відповідно до якої позивач при покращенні свого матеріального становища, зобов`язується добровільно надавати дитині допомогу, враховуючи, що жодного разу така добровільна допомога своїй дитині не надавалась, виглядає більш ніж формально та свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків. Батьки не мають компенсувати зменшення виплат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, а народження другої дитини ні в якому разі не може погіршувати становище іншої дитини та впливати на обов`язок її належного утримання. Доводи, що позивач є єдиним годувальником в сім`ї, також не заслуговують на увагу, оскільки жодним доказом не підтверджені. Матеріали справи не містять документального підтвердження «відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку», про що постійно зазначає представник позивача. Не містять матеріали справи і доказів відсутності у дружини позивача самостійного доходу. Навпаки, долучена до відповіді банківська виписка дружини позивача - ОСОБА_11 , підтверджує наявність у неї самостійного доходу та коштів на банківських рахунках. Аналогічно, жодних доказів по утриманню свого батька позивачем, матеріали справи також не містять. В чому саме позивач несе надмірний тягар залишається незрозумілим. Працездатність позивача не змінилася, а доводи що він «взагалі може колись втратити працездатність» є виключно припущенням та наразі не заслуговують на увагу.

Позивач у судове засідання не з`явився, але представник позивача - адвокат Бурда Т.С. через підсистему «Електронний суд» надіслала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, але представник відповідача - адвокат Комарова Г.О. надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснити за відсутності відповідача та представника відповідача, заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні.

Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.10.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_3 , батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27.07.2016 року по справі №496/2360/16-ц шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано, відновлено ОСОБА_5 дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

11.10.2023 року ОСОБА_2 зверталася до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

30.10.2023 року Біляївським районним судом Одеської області по справі №496/7130/23 було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 17.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.09.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_9 , батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 .

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 .

Батько позивача - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом другої групи, безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №233262.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста, лікаря-кардіолога, від 27.09.2022 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, ступінь 2-3, кризова течія, неускладнені кризи церебрального типу. Рекомендації: дієта №10 (обмеження солі та тваринних жирів); комбісарт 5/160 1 таблетка/ 1 раз на день - постійно; хомвіотензін 1 таблетка/3 рази на день до їжі - 1 місяць.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №347 від 25.01.2023 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба І ст. Стеатогепатоз. Хронічний панкреатит, латентна форма без порушення функції підшлункової залози. Сечокам`яна хвороба: мікроліти лівої нирки, конкремент (5мм) правої нирки. Кіста правої нирки без порушення видільної функції. Хронічний простатит без порушення функції сечовипускання, стадія ремісії. Хронічна вертеброгенна цервікалгія, радикулопатією С5-С6 зліва, м`язево-тонічним синдромом та незначним порушенням функції хребта. Простий короткозорий астигматизм лівого ока ступенем 0.5 Д при гостроті зору 1.0 з корекцією. Ангіосклероз судин сітківок обох очей. Захворювання НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. Визнано непридатним до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до військової служби.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №391 КНП «ООКМЦ» ООР» терапевтичне відділення (кардіо), у період з 19.01.2024 року по 31.01.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікування. ОСОБА_1 виписаний з відділення під нагляд лікаря військової частини. Рекомендовано: 1. Бісопролол 10мг 1/2 таблетки вранці; 2. Телдіпін 40/10 - 1 таблетка ввечері; 3. Аспіроза 10/100 - 1 таблетка після вечері.

Згідно виписки із медичної стаціонарного хворого №3439/112 оториноларингологічного відділення КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР, ОСОБА_1 у період з 12.02.2024 року по 22.02.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні, де йому встановлено діагноз: фурункул верхівки носу J34.0. 12.02.2024 року проведено операцію - розкриття та дренування фурункула носу під місцевою анестезією.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4049 Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, у період з 29.05.2024 року по 07.06.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні. 29.05.2024 року проведено розтин, вирізання параректального абсцесу, розкриття та дренування парапроктиту. Лікувальні і трудові рекомендації: 1. Реалізація рішення ВЛК; 2. Нагляд лікаря частини; 3. Таблетки Детралекс 1000мг 1 таблетка/3 рази на добу протягом 3 тижнів; 4. Гігієна аноректальної ділянки. 5. Свічі ректальні Проктоглівенол, 1 свіча на ніч протягом 7 днів; 6. Дієта №5 протягом 1 місяця; 7. Продовжити перев`язки з маззю Левоміколь до повного загоєння.

Згідно медичної характеристики від 18.07.2024 року, виданої командиром В/ч НОМЕР_1 та начальником медичного пункту В/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст. атеросклеротичне ураження БЦА, СН 0. Стеатогепатоз. Хронічний панкреатит, латентна форма без порушення функції підшлункової залози. Сечокам`яна хвороба: мікроліти лівої нирки, конкремент (5мм) правої нирки. Кіста правої нирки без порушення видільної функції. Хронічний простатит без порушення функції сечовипускання, стадія ремісії. Хронічна вертеброгенна цервікалгія, радикулопатією С5-С6 зліва, м`язово-тонічним синдромом та незначним порушенням функції хребта. Простий короткозорий астигматизм лівого ока ступенем 0.5 Д при гостроті зору 1.0 з корекцією. Ангіосклероз судин сітківок обох очей. Хронічний фурункульоз.

23.07.2024 року командиром В/ч НОМЕР_1 було видано направлення №541 для встановлення % втрати працездатності та страхових відсотків військовослужбовцем ОСОБА_1 .

02.08.2024 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-хірургом та йому встановлено діагноз: кіста правої нирки, мікроліти обох нирок без порушення функції. Зміцнілі рубці внаслідок лікування гострого парапроктиту та хронічного фурункульозу без порушення функції.

02.08.2024 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-гастроентерологом та йому встановлено діагноз: К76.0 - Жирова (перероджена) печінка, не класифікована в інших рубриках. Опис діагнозу: Стеатотична хвороба печінки, без порушення функції. К29.9. Хронічний гастродуоденіт, фаза ремісії, без порушення функції. Причинний зв`язок: Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю, тощо. На підставі статті 54В, 52В графи ІІ Розкладу хвороб Придатний до служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення.

03.08.2024 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-кардіологом та йому встановлено діагноз: Гіпертинзивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності. Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба II стадії. Атеросклеротичне ураження БЦА (АБ лівої ЗСА). СН о ст. Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 39-6 графи ІІ Розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Рекомендації: таблетки Діокор 160/12,5 - 1 таблетка щоранку.

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №4942 від 09.08.2024 року ОСОБА_1 , у зв`язку з вищевказаними захворюваннями, непридатний до служби у морській піхоті. Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

04.09.2024 року ОСОБА_1 було видано направлення на медико-соціально-експертну комісію №576.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у В/ч НОМЕР_1 з 07.04.2023 року по теперішній час, що підтверджується довідкою В/ч НОМЕР_1 №707 від 01.10.2024 року.

ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 02.10.2024 року, довідкою №31-4339-/л від 10.01.2020 року, довідкою №31-123691-ф/л від 26.09.2023 року.

ОСОБА_1 має стабільний дохід, що підтверджується формою ОК-5 Пенсійного фонду України.

05.01.2024 року головним державним виконавцем Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73741076 з виконання судового наказу №496/7130/23 від 11.12.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР від 06.06.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено діагноз: кільцеподібна гранульома лівого гомілкового суглоба.

Згідно рахунків ТОВ «Смартлаб» №848 від 06.06.2024 року, №081 від 25.11.2024 року, №815 від 24.01.2025 року, №089 від 24.01.2025 року, вартість аналізів, взятих у пацієнта ОСОБА_3 , становить 4755,10 грн., 1907 грн., 810 грн., 1385 грн. В подальшому були отримані результати лабораторних досліджень.

Відповідно до чеків з аптек №899752, №55762, №2316, №2315 були придбані ліки на загальну суму 3685,23 грн.

Згідно консультативного висновку лор-лікаря від 17.01.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено діагноз: алергічний риніт, гострий аденоїдит.

Вартість консультації лор-лікаря становить 700 грн., що підтверджується рахунком на сплату від 17.01.2025 року та яка була сплачена, що підтверджується фіскальним чеком від 17.01.2025 року.

24.01.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було проведено ультразвукове дослідження черевної порожнини.

27.01.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було видано консультаційний висновок спеціаліста КНП №ООДКЛ ООР», відповідно до якого, ОСОБА_3 рекомендовано обстеження.

Відповідно до довідки КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР від 07.02.2024 року, ОСОБА_9 встановлено діагноз: ГРВІ. Гострий фарингіт.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4082, у період з 18.07.2024року по 22.07.2024 року, ОСОБА_9 , 30.03.2023 року, перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: гострий гастроентероколіт.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР ОСОБА_9 , 2023 року народження, встановлено діагноз: ГРВІ.

06.11.2023 року було здійснено виклик служби швидкої медичної допомоги, хворий ОСОБА_9 , що підтверджується сигнальним листом.

03.10.2024 року у аптеці були придбані ліки на суму 1420,70 грн.

Відповідно до чеків №251255, №10, №, №70, №254254, №, були придбані ліки на загальну суму 5367,31 грн.

Частиною 7 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відтак, враховуючи, що судовий наказ про стягнення аліментів був виданий за відсутності ОСОБА_1 , без врахування його позиції та аргументів, без надання можливості подати суду докази на підтвердження своїх заперечень, суд дійшов висновку, що визначений судовим наказом розмір аліментів може бути переглянуто за позовом платника аліментів, у разі наявності підстав, передбачених ст.192 СК України, з метою дотримання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі реалізації права останнього бути вислуханим судом, врахування усіх його доводів і аргументів.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 8,9 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ч.2 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного стану, а також погіршення або поліпшення здоров`я.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19 та від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача.

В ході судового розгляду судом встановлено, що після 30.10.2023 року (дата видачі судового наказу про стягнення аліментів) суттєво погіршився стан здоров`я платника аліментів - ОСОБА_1 , що є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, відповідно до ст. 192 СК України.

Значне погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 зумовлює додаткові матеріальні витрати на лікування, профілактику захворювань та на консультації лікарів.

Суд вважає доведеним наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_13 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Подальше стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) призведе ОСОБА_1 до скрутного матеріального становища та позбавить його можливості проходити лікування.

Враховуючи розмір та стабільний дохід ОСОБА_1 , що підтверджується формою ОК-5 Пенсійного фонду України, стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) буде достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Суд враховує, що утримання дитини покладається на двох батьків, а тому, приймаючи рішення про зміну розміру аліментів у сторону їх зменшення, суд зазначає, що права дитини не будуть порушені.

Водночас, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила, що у червні 2024 року спільній дитині позивача та відповідача - ОСОБА_3 було встановлено діагноз - кільцеподібна гранульома лівого гомілкового суглоба, тому дитина постійно спостерігається у лікаря, проходить лікування, згідно рекомендацій.

Проте, представником відповідача не надано доказів необхідності постійного, довготривалого лікування ОСОБА_3 , відповідно понесення значних витрат.

З огляду на викладене та виходячи із закріплених ч.9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину, суд вважає можливим встановити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі наявності для того підстав, ОСОБА_2 наділена правом звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданої відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також слід зазначити, що викладена у запереченнях на відповідь на відзив заява представника відповідача - адвоката Комарової Г.О. про залишення без розгляду відповіді на відзив, яка подана представником позивача - адвокатом Бурда Т.С., задоволенню не підлягає, оскільки суд вважає, що строк на подання відповіді на відзив не пропущений, тому при ухваленні судового рішення відповідь на відзив була врахована судом.

Чинним законодавством передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також в рішенні суду про зменшення або збільшення розміру аліментів судом зазначається про відкликання виконавчого листа, на підставі якого стягувались аліменти.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 89, 170, 258-259, 263-265, 272, 280-282, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 192 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 17.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2023 року по справі №496/7130/23.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (РНОКПП: НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), щомісячно, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовий наказ Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2023 року по справі №496/7130/23 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 17.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 - відкликати.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя М.Л. Пасечник