РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

м. Харків

Справа № 639/209/25

Провадження № 2/639/633/25

Новобаварський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В. Б.,

за участю секретаря Семенюк А.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся досуду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020 у розмірі 21182,93 грн., судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2 422,40 та витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 18.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 551063599, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 8000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язанн яза кредитним договором виконав у повному обсязі. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021, в подальшому було укладено додаткові угоди №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2024. 02.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №02/12/24-У відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020. Всупереч умов кредитного договору відповідач своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, порушуючи взяті на себе договірні зобов`язання та станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 21182,93 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7999,20 грн; заборгованість за відсотками 13183,73 грн. Нарахування заборгованості здійснено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не проводили.

Не погодившись з позовом щодо стягнення заборгованості за відсотками ОСОБА_1 в особі представника Сердюк Т.М. подав відзив, в якому вважає, що позивачем не додано належних доказів надання відповідачу суми в розмірі 8000 грн. за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020. Вказує на те, що строк виконання зобов`язання за договором, з урахуванням укладених додаткових угод, настав 07.06.2020, але він не отримував від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» жодної вимоги про погашення заборгованості. Стверджує про пропуск позивачем загального строку позовної давності, який сплив ще у 2023 році. Зазначає про невизнання факту правомірного набуття грошової вимоги ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №551063599, оскільки договір факторингу №28/1118-01 було укладено 28.11.2018, тобто до моменту підписання кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 . Просить залишити позовні вимоги в сумі 21182,93грн. повністю без задоволення.

У відповіді на відзив ТОВ «Юніт Капітал» вказує, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступленні прав вимоги, зазначених у реєстрах прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу, на підставі додаткових угод, а отже ТОВ «Юніт Капітал» правомірно набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020. Вважає строк позовної давності непропущеним у зв`язку із зупиненням законодавцем перебігу позовної давності на підставі дії воєнного стану. Зазначає про те, що факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання грошового зобов`язання жодному з кредиторів не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань. Просить задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 18.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір №551063599 (а.с. 15-16), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн., строком на 30 днів (до 19.03.2020- термін платежу, п.1.2. Договору), зі сплатою процентів за користування кредитом, що передбачені умовами Кредитного договору. Договір підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора.

Дисконтна процентна ставка- 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Застосовується на період 30-денного строку дії кредиту. (п. 1.3. Договору)

Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду (30 днів), умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення, п.1.4. Договору).

Розрахунок сукупної вартості крдиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків (Додаток №1 до Договору), який є його невід`ємною частиною. Згідно Графіку сукупна вартість кредиту за дисконтною ставкою становить 8024 грн., з яких сума кредиту- 8000 грн., нараховані проценти- 24,00 грн., термін платежу- 19.03.2020. (а.с. 16зв.)

19.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору №551063599 від 18.02.2020, згідно якого строк дії кредитного договору продовжено на 20 (двадцять) днів. Починаючи з 19.03.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,70% в день від суми кредиту. (а.с. 17)

09.04.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору №551063599 від 18.02.2020, згідно якого строк дії кредитного договору продовжено на 30 (тридцять) днів. Починаючи з 08.04.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,70% в день від суми кредиту. (а.с. 17 зв.)

08.05.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору №551063599 від 18.02.2020, згідно якого строк дії кредитного договору продовжено на 30 (тридцять) днів. Починаючи з 08.05.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,53 % в день від суми кредиту. (а.с. 18)

07.06.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору №551063599 від 18.02.2020, згідно якого строк дії кредитного договору продовжено на 30 (тридцять) днів. Починаючи з 07.06.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,53 % в день від суми кредиту. (а.с. 18 зв.)

10.07.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору №551063599 від 18.02.2020, згідно якого строк дії кредитного договору продовжено на 30 (тридцять) днів. Починаючи з 07.07.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,53 % в день від суми кредиту. (а.с. 19)

Отже, дію кредитного договору №551063599 від 18.02.2020 будо продовжено до 07.08.2020, а не до 07.06.2020 як стверджує відповідач у відзиві.

ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 8000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.02.2020 (а.с. 35) та довідкою ПАТ КБ Приватбанк № 11/2024 (а.с. 36-37) та спростовує твердження ОСОБА_1 про відсутність належних доказів надання відповідачу суми в розмірі 8000 грн. за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019 року (а.с. 38-41), відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020 в сумі 14791,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7999,20 грн; заборгованість за відсотками 6792,20 грн. (у період з 18.02.2020 по 08.09.2020), що підтверджується Реєстром прав вимоги №98 від 08.09.2020 (а.с. 53-53 зв.)

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. (а.с. 44) При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року .В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. (а.с. 45-48)

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. (а.с. 50)

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. (а.с. 51)

31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. (а.с. 52)

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» здіснено нарахування заборгованості за поцентами за кредитним договором у період з 08.09.2020 по 25.10.2020 за відсотковою ставкою 1,70 % у сумі 6391,53 грн. (а.с. 75)

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021, строк дії якого було продовжено додатковими угодами №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 до 30.12.2024. (а.с.55-57,60,61)Відповідно до умов договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020 в сумі 21182,93 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7999,20 грн; заборгованість за відсотками 13183,73 грн. (а.с. 62)

02.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №02/12/24-У відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020 в сумі 21182,93 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7999,20 грн; заборгованість за відсотками 13183,73 грн. (а.с.64-67, 69)

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). (статті 512 ЦК України)

За нормами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

За правилами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач зазначає, що реєстри права вимоги до договорів факторингу є неналежно оформленими у зв`язку з відсутністю в них прізвища, ім`я та по батькові ОСОБА_1 та не визнає факт правомірного набуття грошової вимоги ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №551063599, оскільки договір факторингу №28/1118-01 було укладено 28.11.2018, тобото до моменту підписання кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що позивачем надано належні докази на підтвердження фактів переходу права вимоги за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020, зокрема реєстри прав вимоги №98 від 08.09.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 (а.с. 53-54), № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 (а.с. 62-63) та реєстр боржників від 02.02.2024 до Договору факторингу №02/12/24-У (а.с. 69-70), в яких наявне прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , а також встановлено перехід права вимоги за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020.

Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, яка підтверджує згоду сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу. Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено, що за умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Реєстр прав вимоги №98 від 08.09.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 (а.с. 53-54), згідно якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло прав кредитора за Кредитним договором №551063599 від 18.02.2020, підписаний після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 .

Отже, ТОВ «Юніт Капітал» уклавши 02.12.2024 з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Договір факторингу №02/12/24-У, який на час розгляду справи не розірваний та не визнаний в установленому законом порядку недійсним, на законних підставах набуло прав кредитора за Кредитним договором №551063599 від 18.02.2020.

Нарахування заборгованості здійснено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не проводили.

За даними розрахунків (а.с. 72-75) заборгованість відповідача за Кредитним договором №551063599 від 18.02.2020 станом на 25.10.2020 складає 21182,93 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7999,20 грн; заборгованість за відсотками 13183,73 грн.

За весь час користування кредитом позичальником було погашено заборгованість за тілом кредита в сумі 0,80 грн. і за процентами за користування кредитом в загальній сумі 15536,00грн.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилами ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цьогоЗакону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннямист. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах,зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи,якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. (ч. 2 ст. 638 ЦК України)

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормами ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

З загальною вартістю кредиту за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020, яка включає суму кредиту та проценти за користування кредитом, відповідач ознайомлений.

Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За положеннями ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч. 1 ст.625 ЦК України)

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правилами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення договору та наявність заборгованості за тілом кредиту у сумі 7999,20 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020, яка становить 7999,20 грн.

Позивачем також пред`явлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором №551063599 від 18.02.2020 станом на 25.10.2020 в сумі 13183,73 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

За умовами договору строк надання кредиту діє 30 днів (до 19.03.2020).

За умовами договору позичальник мав сплатити відсотки за користування кредитом у період з 18.02.2020 по 19.03.2020 (30 днів) за дисконтною ставкою 0,01 % на день від суми кредиту в розмірі 24,00грн. (30 х 0,80 грн.), що узгоджується з п.1.3 Договору та Графіком розрахунків, яким встановлена загальна вартість кредиту 8024 грн., що включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом протягом 30 днів у розмірі 24,00 грн. та суму кредиту у розмірі 8000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 72-74) 19.03.2020 ОСОБА_1 сплатив 24,00 грн. процентів за користування кредитними коштами. Заборгованість за тілом кредиту погашено не було.

На підставі додаткових угод до договору №551063599 від 18.02.2020 строк дії договору продовжено з 19.03.2020 по 07.08.2020. У цей період відповідачем сплачено заборгованість у сумі 0,80 грн. на тіло кредиту та в розмірі 15536,00 грн.- на погашення відсотків.

Станом на 07.08.2020 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 11303,73грн., з яких 7999,20 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 3304,53 грн.- заборгованість за відсотками.

Відомості про продовження строку дії договору після 07.08.2020 в матеріалах справи відсутні.

Однак, ОСОБА_1 нараховано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 3487,67 грн. у період з 10.08.2020 по 08.09.2020. (а.с. 72-74), а також ТОВ «Таліон Плюс» в розмірі 6391,53 грн. у період з 09.09.2020 по 25.10.2020 (а.с. 75)

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Отже, після спливу визначеного договором строку кредитування (07.08.2020) позивач не мав права нараховувати проценти за користування кредитними коштами.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками в розмірі 9879,20 грн., нарахованими після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 07.08.2020, і вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в межах дії строку кредитного договору в сумі 2304,53 грн. (з урахуванням сплачених 26.08.2020 відповідачем 1000 грн. на погашення відсотків).

За правилами статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зі змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 48,64 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» у сумі 1178,25 грн.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про пропуск позивачем загального строку позовної давності, пред`явивши позов тільки у 2025 році, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 чт.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Як свідчать матеріали справи, датою звернення ТОВ «Юніт Капітал» із даною позовною заявою через систему «Електронний суд» є 10.01.2025, період нарахування останнім заборгованості становить з 18.02.2020 по 25.10.2020 включно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 2 квітня 2020 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину» ( набрав чинності 2 квітня 2020 року).

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду 06 вересня 2023 року у справі №910/18489/20, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі 947/8885/21.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ(далі Указ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу.

Пунктом 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, на введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 воєнний стан з 24 лютого 2022 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом ті обставини, що 07.08.2020 є днем, коли позивач мав довідатись про порушення свого права (останній день дії строку кредитного договору), і звернувся із цим позовом до суду 10.01.2025, строк позовної давності у спірних правовідносинах не є пропущеним.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За нормами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137ЦПК України).

Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: Договір про надання правничої допомоги, укладений з адвокатським бюро «Тараненко та партнери» №03/12/2024-01 від 03.12.2024 (а.с. 77-78), Додаткову угоду №10 до Договору про надання правничої допомоги №03/12/2024-01 від 03.12.2024 (а.с. 79), Акт прийому-передачі наданих послуг до договору №03/12/2024-01 від 03.12.2024 (а.с. 81).

Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору від 03.12.2024 заявлена до стягнення сума 6000 грн. включає: складання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (2 години часу) вартістю 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника (2 години часу)- 1000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу, здійснений адвокатом на загальну суму 6000 грн. не є співмірним зі складністю справи, часом (4 години), витраченим адвокатом на складання позовної заяви, а також надання послуг, пов`язаних з вивченням матеріалів справи, оскільки справа за позовом ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не представляє для адвоката складності та не потребує окремих консультацій по кожній конкретній справі цієї категорії. Ці послуги не є виправданими, а є явно завищеними та неспівмірними з витраченим часом.

Керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи розумність розміру витрат позивача на правову допомогу, виходячи з характеру спірних відносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. (на складання позовної заяви), виходячи з того, що більшу частину позову складають посилання на зміст норм ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Договором №551063599 від 18.02.2020 у розмірі 10303 (десять тисяч триста три) грн. 73 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 7999,20 грн; заборгованість за відсотками в межах дії строку договору (з 18.02.2020 по 07.08.2020)- 2304,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 1178,25 грн. та витрати на правничу допомогу 3000 грн., а всього- 4178 (чотири тисячі сто сімдесят вісім) грн. 25 коп.

В іншій частині у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, оф. 10, 01024.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Єрмоленко В.Б.