Провадження № 2-з/359/71/2025
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

14 травня 2025 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 до Бориспіль-ського міськрайонного суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову, якою просить суд : вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження будинку, який належить відповідачу та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна : 29443510, загальна площа 333,7 кв.м.; заборонити державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій щодо виникнення, зміни, припинення прав на будинок, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна : 29443510, загальна площа 333,7 кв.м.

Заяву обґрунтовано тим, що у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 753/15678/22 (головуючий суддя Журавський В.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та поділ майна подружжя. В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 01 липня 2007 року по 28 жовтня 2022 року, а також визнати їх спільною сумісною власністю наступне майно : транспортний засіб FORD FOKUS C-VFX,VIN НОМЕР_1 , 2011року випуску, об`єм двигуна 1596 смЗ, державний знак НОМЕР_2 ; 50% суми внесеної ОСОБА_2 частки до статутного капіталу ТОВ «БК» СПЕЦБУРПЛАСТ», в розмірі 7500,00 грн.; 50% суми внесеної ОСОБА_2 частки до статутного капіталу ТОВ «ГАМАПЛАСТ УКРАЇНА», в розмірі 2 375 000,00 грн. Позивач просить визнати за нею право грошової вимоги половини грошових коштів внесених відповідачем до статутного капіталу ТОВ «ГАМАПЛАСТ УКРАЇНА», та половини внесених грошових коштів до статутного капіталу ТОВ «БК`СПЕЦБУРПЛАСТ», на загальну суму 2 382 500,00грн. та стягнути їх на користь ОСОБА_1 , (2 375 000,00грн. + 7500,00грн. = 2 382 500,00грн.). Позивач також просить визнати за нею право грошової вимоги половини вартості транспортного засобу FORD FOKUS C-VFX,VIN НОМЕР_1 , 2011року випуску, об`єм двигуна 1596смЗ, державний знак НОМЕР_2 в сумі 86 000,00 грн. та стягнути їх на користь ОСОБА_1 .. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає.

Заявник зазначає, що під час їхнього спільного з відповідачем проживання однією сім`єю (з 01 липня 2007 року до 28 жовтня 2022 року), ОСОБА_2 став співзасновником ТОВ «ГАМАПЛАСТ УКРАЇНА», а саме 16 лютого 2011 року. Відповідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявного в матеріалах справи, стосовно ТОВ «ГАМАПЛАСТ УКРАЇНА», від 26 жовтня 2022 року частка ОСОБА_2 в статутному капіталі даного підприємства складала 4 750000 грн. Дані кошти є спільною сумісною власністю сторін, яка підлягає розподілу між ними. Але, за період розгляду даної справи відповідач вийшов з засновників товариства та присвоїв кошти, які є їх спільною сумісною власністю, в розмірі 4 750000,00грн. Наведене підтверджується витягом з сайту youcontrol.com.ua по ТОВ «ГАМАПЛАСТ УКРАЇНА», станом на 09 травня 2025 року. З цього витягу вбачається, що ОСОБА_2 вже не є співзасновником ТОВ «ГАМАПЛАСТ УКРАЇНА», і статутний капітал товариства зменшився на його частку в розмірі 4 750 000,00 грн. ( в 2022 році, коли відповідно розпочалась справа по розподілу майна їхнього подружжя статутний капітал товариства складав 9 000 000,00грн., а на даний час він складає 4 750 000,00грн.)

Враховуючи вищевикладене, а також заперечення відповідачем позовних вимог, ОСОБА_1 вважає, що наявні об`єктивні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчужувати житловий будинок, що належить ОСОБА_2 та розташований в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :11:019:0005. Те, що відповідач є власником даного будинку підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 травня 2025 року. З огляду на предмет позову щодо 50% суми внесеної ОСОБА_2 , як частки до статутного капіталу ТОВ «ГАМАПЛАСТ УКРАЇНА», в розмірі 2 375 000,00грн., які відповідач не повернув ОСОБА_1 , вийшовши з співзасновників товариства за період розгляду даної справи, позивач вважає, що заборона відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 29443510, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :11:019:0005 та заборона державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій щодо виникнення, зміни, припинення прав на дане нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням у справі, не порушить прав ОСОБА_2 на користування даним майном та буде цілком справедливим рішенням, співмірним позовним вимогам та таким, що в подальшому гарантуватиме захист прав позивача. У тому разі, якщо суд вирішить, що забезпечення позову може завдати збитків відповідачу, ОСОБА_1 готова внести на депозитний рахунок суду суму у розмірі 2 000,00 гривень, в якості зустрічного забезпечення.

Згідно положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Згідно заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та поділ майна подружжя. Однак, доказів перебування вказаної справи у провадженні даного суду заявником не надано.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Судом встановлено, що у сторін існує спір щодо поділу майна подружжя, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Проте, заявник належним чином не обґрунтувала заяву про забезпечення позову щодо існування ризику реалізації вказаного майна відповідачем чи третіми особами під час розгляду справи в суді.

При цьому, із вказаної заяви та приєднаних до неї доказів не вбачається наявність ризиків здійснення відповідачем будь-яких дій, направлених на відчуження спірного майна.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Відповідно ч. 10, 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 149 153, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Яковлєва Л.В.