Справа № 515/453/25
Провадження № 2/515/692/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслана Ковальського в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Державно-екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2025 року до суду надійшов позов від прокурора в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Державно-екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів, ціною позову 64 699,56 грн, який обґрунтований таким.

Згідно з постановою Саратського районного суду Одеської області від 22 травня 2024 року у справі №515/390/24 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 гривень за те, що він 08 березня 2024 року о 09 годині 00 хвилин на території НПП «Тузлівські лимани» Шаганського ПНДВ в акваторії лиману Джантшейський північного берегу курорту «Расейка» здійснив вилов живих ресурсів з використанням промислових знарядь лову сітки ліскової, без встановленого ліміту та відповідного дозволу. На момент затримання у ОСОБА_1 виявлені водні живі ресурси: окунь звичайний 3 штуки, сазан 3 штуки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.ст.12, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст.ст.7, 21, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили та звернута до виконання.

Незаконним виловом водних живих біоресурсів відповідачем заподіяно шкоди навколишньому природному середовищу, яка становить 64 699,56 гривень (сазан 3 штуки х 17 467,42 гривень + окунь звичайний 3 штуки х 12 296,70 гривень).

Станом на день звернення з позовом відповідачем у добровільному порядку збитки, завдані незаконним виловом живих біоресурсів, не відшкодовано.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь держави шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконним виловом живих біоресурсів у сумі 64 699,56 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.

Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Кайкуліна І.О. у своїй заяві просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи заперечень не мала.

Представник Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Резінченко В.І. подав суду заяву про слухання справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги підтримав.

Представник Державно-екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка за особистим підписом у матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позов не надійшов.

Суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних та доданих до матеріалів справи доказів.

Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 08 березня 2024 року о 09 годині 00 хвилин на території НПП «Тузлівські лимани» Шаганського ПНДВ в акваторії лиману Джантшейський північного берегу курорту «Расейка», ОСОБА_1 здійснив вилов живих ресурсів з використанням промислових знарядь лову сітки ліскової, без встановленого ліміту та відповідного дозволу. На момент затримання у ОСОБА_1 виявлені водні живі ресурси: окунь звичайний 3 шт.; сазан 3 шт. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.ст.12, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст.ст.7, 21, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд» та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, а саме грубе порушення правил рибальства (із застосуванням промислових знарядь лову) (а.с.32-35).

Згідно з постановою Саратського районного суду Одеської області від 22 травня 2024 року у справі №515/390/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн; стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн; знаряддя лову: сітку ліскову, довжиною 100 м, висотою 1,2 м, вічко 50 мм та садок 1 шт., заброду 1 шт. конфісковано в дохід держави. Постанова суду набрала законної сили 03 червня 2024 року (а.с. 27-28).

Згідно з актом № 10 приймання-передачі від 08 березня 2024 року рибу передано до КУ «ЦНСП Лиманської сільської ради» для потреб мешканців відділення «Будинку Милосердя» (а.с. 36-37).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За виявлення вказаного порушення майстром з охорони природи Шаганського ПНДВ О. Карпенком, з урахуванням норм, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року № 575 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування чи знищення об`єктів тваринного світу, пошкодження або знищення їх жител та споруд, місць перебування і розмноження», Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами, було розраховано розмір шкоди, заподіяної державі незаконним виловом риби, яка склала 64 699,56 грн (сазан 3 шт х 17 467,42 грн + окунь звичайний 3 шт х 12 296,70 грн). Шкода обчислена у розмірі, як за кожну рибу сазана та окуня звичайного, незаконно виловлених ОСОБА_1 (а.с. 76-77).

На день звернення позивача до суду з позовом та на час розгляду справи у суді шкода у добровільному порядку відповідачем не відшкодована.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано дозвільних документів, які б давали йому право на вилов риби.

Відповідно до положень статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У статті 66 Конституції України закріплений обов`язок кожного не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно зі ст. 142 Конституції України природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про рибне господарство промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про тваринний світ» державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, окрім інших, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.

У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.

Згідно зі статтею 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 Розділу ІV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: 1) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів; 2) вогнепальною зброєю; 3) пневматичною зброєю, за виключенням підводної рушниці; 4) гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями лову за виключенням не заборонених цими Правилами гачкових знарядь лову та елементів підводних рушниць; 5) давлячими, капканоподібними знаряддями лову; 6) електроловильними системами (електровудки, електрогони, електрошокери, ультразвукові прилади тощо); 7) гачковими, у тому числі нахлистовими, донними, поплавковими, зимовими вудками, жерлицями (кружками) та спінінгами всіх видів з використанням штучної або природної принади у разі, якщо загальна кількість гачків перевищує сім одиниць на одного рибалку; 8) одинарними з`єднаними між собою, подвійними і потрійними гачками без блешні, природної або штучної принади; 9) підсакою діаметром більше 100 см або «хваткою» («павуком») розмір яких перевищує 1х1 м із кроком вічка сіткового полотна більше 10 мм для добування (вилову) раків, живця та принад; 10) механічними пристроями (засобами) для протягування сіток та інших сіткових знарядь добування (вилову) під кригою; 11) механічними, напівмеханічними засобами та знаряддями лову, у тому числі всіма видами драг та неводів; 12) підсакою (сачком) діаметром більше 70 см або будь-якої іншої форми, із загальною довжиною сторін більше 220 см, із кроком вічка менше 8 мм для добування (вилову) мідій, рапанів та креветок, та кроком вічка менше 3 мм для добування (вилову) гамаруса та мотиля; 13) раколовками конструкції «хапка» з діаметром більше 70 см, кроком вічка більше 22 мм у кількості більше однієї одиниці на одного рибалку; 14) іншими забороненими законодавством знаряддями лову.

Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби із середовища їх перебування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс).

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року № 575 затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 червня 2019 року у справі №154/2094/16-ц (провадження №61-12781св18).

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду у цивільних справах за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Підставою для здійснення представництва у даному спорі прокурором є не здійснення позивачами дій, направлених на здійснення необхідних заходів на захист інтересів держави, у тому числі шляхом подання позову про стягнення шкоди, завданої ОСОБА_1 незаконним виловом водних живих біоресурсів, що є порушенням майнових інтересів держави.

Обов`язок доказування відсутності вини у деліктних правовідносинах покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів відсутності його вини у спричинені шкоди завданої навколишньому природному середовищу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем завдано матеріальної шкоди рибним запасам України, шкода не відшкодована, що порушує інтереси позивачів, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем чинного законодавства, прямого причинного зв`язку та розміру шкоди, тому звернення їх до суду є обґрунтованим та позовна заява підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів у розмірі 64 699,56 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3 028,00 грн (а.с. 91).

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Руслана Ковальського в інтересах держави в особі Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Державно-екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , суму шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів, у вигляді збитків, нанесених державі, у розмірі 64 699,56 грн (шістдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто дев`ять грн 56 к.) на користь Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на розрахунковий рахунок: UA0015610, отримувач ГУК у Одеській обл./отг с.Лиман/24062100, код отримувача 37607526, банк Казначейство України (ЕАП), код класифікації 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564, , Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00к.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27.05.2025.

Суддя В.О. Луцюк