Справа № 139/179/25
Провадження № 22-ц/801/1350/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коломійцева В. І.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 рокуСправа № 139/179/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,

за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,

за участю сторін: представника скаржника Іваніцьких Ю.В., представника ОСОБА_1 - адвоката Івачковського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці справу №139/179/25 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на дії заступника начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішена Андрія Андрійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Івачковського Вячеслава Вікторовича на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року, яку постановила суддя Коломійцева В.І. в Мурованокуриловецькому районному суді Вінницької області, повний текст складено 21 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» звернулося до суду із скаргою на постанову заступника начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішена А.А. про закінчення виконавчого провадження №52588873 від 12 жовтня 2022 року, яка мотивована тим, що рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №01/11/2007/840-АП/632 від 01 листопада 2007 року у розмірі 4298,12 дол. США, що станом на 08 квітня 2014 року еквівалентно 50077,27 грн, а також судовий збір в розмірі 347,85 грн.

11 жовтня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №52588873 з примусового виконання виконавчого листа №139/37/14-ц виданого 10 лютого 2015 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50425,12 грн.

13 травня 2021 року ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області по справі №139/37/14-ц замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

18 червня 2021 року постановою про заміну сторони виконавчого провадження №52588873 замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

12 жовтня 2022 року заступником начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішеним А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №52588873 у зв`язку з фактичним виконанням в повному об`ємі рішення суду. Однак, на сьогоднішній день відсутні підстави вважати, що рішення суду від 08 квітня 2014 року виконане в частині повного стягнення кредитної заборгованості з боржника, так, як даним судовим рішенням стягнуто кредитну заборгованість у іноземній валюті, а саме в розмірі 4298,12 доларів США, що еквівалентно 50 077,27 грн (станом на день ухвалення рішення), тому сплата боржником заборгованості на виконання рішення суду повинна здійснюватися в національній валюті в розмірі, що еквівалентний розміру заборгованості в іноземній валюті станом на дату платежу, а не станом на 08 квітня 2014 року.

Таким чином, були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, тому просило визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішена А.А. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №52588873 від 12 жовтня 2022 року. Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №52588873 від 12 жовтня 2022 року.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії Заступника начальника відділу Другого відділу виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішена Андрія Андрійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №52588873 від 12 жовтня 2022 року.

Постанову заступника начальника відділу Другого відділу виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішена Андрія Андрійовича №52588873 від 12 жовтня 2022 року про закінчення виконавчого провадження скасовано.

Ухвала суду мотивована тим, що постанова від 12 жовтня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №52588873, винесена без фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно із виконавчим документом, а тому підлягає скасуванню. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що десятиденний строк звернення зі скаргою до суду не пропущений.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Івачковський В.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та залишити без розгляду скаргу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на дії заступника начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішена Андрія Андрійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Стягнути судові витрати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» пропустило десятиденний строк для звернення зі скаргою на дії ДВС, а тому їх скарга підлягає залишенню без розгляду на підставі ст.449 ЦПК України. При цьому скаржником не надано доказів поважності пропуску строку на оскарження дій ДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2014 року по справі №139/37/14-ц задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №01/11/2007/840-АП/632 від 01 листопада 2007 року у розмірі 4298,12 дол. США, що станом на 08 квітня 2014 року еквівалентно 50077,27 грн, з яких 4107,61 доларів США, що еквівалентно 47857,64 грн - основний борг; 180,87 доларів США, що еквівалентно 2107,31 грн проценти; 9,64 доларів США, що еквівалентно 112,32 грн пеня, а також судовий збір в розмірі 347,85 грн.

27 липня 2015 року відділом ДВС Мурованокуриловецького району Вінницької області за заявою КБ «Надра» відкрито виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 50427,12 грн, на виконання рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області по справі №139/37/14-ц.

29 вересня 2015 року відділом ДВС Мурованокуриловецького району Вінницької області закінчено виконавче провадження та направлено за належністю до Замостянського ВДВС м. Вінниці за місцем реєстрації та роботи боржника.

04 жовтня 2016 року заступником начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішеним А.А., відкрито виконавче провадження №52588873 з виконання виконавчого листа №139/37/14-ц виданого 10.02.2015 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» борг у розмірі 50425,12 грн.

З 17 листопада 2016 року по 24 вересня 2019 року у виконавчому провадженні було вчинено ряд виконавчих дій.

13 травня 2021 року ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області по справі №139/37/14-ц замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» при виконанні рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2014 року, ухваленого по цивільній справі №139/37/14-ц.

18 червня 2021 року постановою про заміну сторони виконавчого провадження №52588873 замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

12 жовтня 2022 року заступником начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрішеним А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №52588873 керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно змісту мотивувальної частини вказаної постанови від 12 жовтня 2022 року, вимоги виконавчого документу виконано в повному обсязі. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Згідно зі ст. 192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях: якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Виконавче провадження №52588873 відкрито за виконавчим листом, виданим Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області на підставі заочного рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2014 року, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №01/11/2007/840-АП/632 від 01 листопада 2007 року у розмірі 4298,12 дол. США.

Тобто визначаючи характер грошового зобов`язання, суд вирішив стягнути з боржника грошові кошти саме в іноземній валюті, а тому, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц.

При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, боржник повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року по справі №750/2000/18 (провадження №61-38514св18).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 у справі №761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справах №373/2054/16-ц, №464/3790/16-ц та №373/2054/16-ц вказала на те, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням.

Перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постановою заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Петрішеним Андрієм Андрійовичем від 12 жовтня 2022 року закінчено виконавче провадження №52588873, без фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно із виконавчим документом, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з положеннями п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись 28 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку до суду із зазначеною скаргою (а.с.29 30), ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» зазначило, що саме з листа органу виконавчої служби від 18 лютого 2025 року, яке отримали 24 лютого 2025 року, товариство дізналося про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» отримало копію оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження 24 лютого 2025 року, що підтверджується листом начальника Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №11895/22.22-34 від 18 лютого 2025 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що про порушене право стягувач дізнався 24 лютого 2025 року, а з скаргою до суду звернувся 28 лютого 2025 року, а тому ним не пропущений десятиденний строк для звернення зі скаргою на дії ДВС.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність у стягувача можливості дізнатися про стан виконавчого провадження, знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, а відтак і дізнатися про порушення своїх прав, ґрунтується на припущеннях, які не підтверджуються матеріалами справи.

З витребуваних матеріалів копії виконавчого провадження вбачається, що після винесення державними виконавцями постанови про закінчення виконавчого провадження, ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не було відомо про факт винесення постанови та отримання ними копії оскаржуваної постанови, а оскаржити постанову державного виконавця без ознайомлення з підставами такого рішення (виходячи з правових позицій Верховного Суду) не можливо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними, процесуальних порушень, які були б обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції чи призвели б до неправильного вирішення справи апеляційним судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Івачковського Вячеслава Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 травня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Міхасішин І.В.