Справа № 159/1703/25
Провадження № 2/159/871/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Лесика В.О.,

за участі секретаря судового засідання Куптій Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Вельми Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач байдуже ставиться до дитини, щодо утримання, виховання та навчання. Вказує, що оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє інтересу до дитини, матеріальної допомоги не надає, не відвідує за місцем його перебування та не сплачує аліменти, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно їхньої неповнолітньої дитини.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на позов.

Відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив на позов. З якого вбачається, що позов не визнає, заперечує проти його задоволення. Не заперечує тієї обставини, що не сплачував аліменти на утримання сина, не цікавився його життям, однак це було пов`язано у зв`язку з його станом здоров`ям, а тому не мав змоги працювати. На даний час бажає сплачувати аліменти, хоче спілкуватись з дитиною, цікавитись його життям.Запевнив, що в подальшому належним чином буде виконувати батьківські обов`язки по вихованню сина та просив не позбавляти його батьківських прав, а тому просить в позові відмовити.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 20.03.2025.

Провадження у справі відкрито 24.03.2025 .

10.04.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав зазначених у ньому і прохає його задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживає однією сім`єю

більше двох з половиною років. З цього часу останній не спілкується з дитиною, яка досягла 10 річного віку. Будь-якої матеріальної допомоги не надає, за винятком незначної суми коштів, які перерахував на рахунок після звернення її до суду з даним позовом. Вказує, що дитина є інвалідом та потребує постійного лікування та відповідної реабілітації. Батько дитини в цьому йому не допомагає. Окрім того, вона без згоди відповідача не може вивезти дитину за кордон з цією метою.

Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Представник органу опіки та піклування Вельма Ж.В..в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав з підстав не виконання обов`язків по вихованню дитини, тобто з підстав викладених у Висновку органу опіки та піклування.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 13 вересня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбу.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Неповнолітня дитина сторін є інвалідом підгрупи «А» ( копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.10.2016 року).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2023 року ( справа № 159/616/23) стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 5500 гривень щомісячно, але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку починаючи з 02 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Іншим рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2024 року (справа № 159/4695/24)шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

З довідки виданої головним державним виконавцем Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області слідує, що у відповідача станом на 11 лютого 2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 132000 гривень.

Довідкою за підписом директора Закладу загальної середньої освіти «Ліцею №11 м.Ковеля» доведено факт навчання у ньому неповнолітньої дитини сторін ОСОБА_4 . Цією ж довідкою стверджується, що за період навчання дитини з вересня 2024 року батько учня не цікавиться успішністю сина та не спілкується з класним керівником та учителями- предметниками, батьківські збори не відвідує.

Позивач та неповнолітня дитина сторін проживають по АДРЕСА_1 . Відповідач у даному житлі не проживає, а проживає за іншою адресою що підтверджено Актом обстеження умов проживання від 23.04.2025 року.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань доводиться та обставина, що зареєстроване 27.02.2025 за заявою ОСОБА_1 кримінальне провадження № 0000065, правова кваліфікація ч.1 ст.164 КК України.

Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 13.03.2023 №115, затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З Висновку органу опіки та пілкування м.Ковеля про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що факти невиконання батьком ОСОБА_3 обов`язків з утримання, навчання та виховання сина, доводиться у наступних документах:

-у довідці ОСББ «Заводська 5» від 12.02.2025 року ;

-у довідці «Ліцей №11 м.Ковеля» від 04.02.2025 року;

-у посвідці ГО «Ковель-Спарта» від 12.02.2025 року;

-у епікризі виданого Ковельського МТМО щодо ОСОБА_3 ;

-у письмових пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 12.02.2025 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 11.02.2025 року, ОСОБА_9 від 14.02.2025 року;

-у заключенні лікаря-педіатра ОСОБА_10 від 04.02.2025 року;

-у роз`ясненні Ковельського ВДВС від 10.02.2025 року ;

-у рапорті інспектора СЮП ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Савчука Богдана від 25.05.2025 року, а тому органі опіки та піклування прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, покази свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов до таких висновків.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках в разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків (див. зокрема постанови Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі N 686/16892/20, від 11 вересня 2020 року у справі N 357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17, від 06 вересня 2023 року у справі N 545/560/21).

Судом встановлено, що позивач не надала достатніх, належних та допустимих доказів, які свідчили б про наявність виключних підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, а також те, щопозбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення вимог про позбавлення батьківських прав, вказував про бажання брати участь у житті сина, мати можливість спілкуватись з ним. Крім того, після пред`явлення позову в цій справі відповідач почав вживати заходів щодо створення умов для налагодження спілкування із сином, так само почав сплачувати аліменти.

Будучи допитаною у ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_11 показала, що відповідач є її рідним братом. На даний час має хронічну хворобу (цироз печінки) та потребує постійного лікування. Ніде не працевлаштований із-за стану здоров`я. При спілкуванні з ним знає, що він намагається змінити своє ставлення до сина на краще. Бажає з ним спілкуватись та брати участь у його вихованні та утриманні. .

Водночас, судом встановлено, що відповідач більше двох з половиною років не відвідує дитину, яка є інвалідом за місцем її перебування, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування суд приходить до наступного висновку.

У частині першій статті 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Основними підставами для відібрання дитини є: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 уникає виконання батьківських обов`язків і спілкування з дитиною, обмежує реалізацію прав неповнолітньої дитини , суд приходить до часткового задоволення позовних вимог, а саме відібрання дитини у батька без позбавлення його батьківських прав.

При цьому суд зазначає, що відібрання дитини у відповідача буде відповідати інтересам дитини і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Цей спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між батьком та дитиною, та не позбавить відповідача права в подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню.

Розподіл судових витрат.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути також судові витрати по справі, які складаються з судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141,263, 264, 265 ЦПК України ст.ст.150,164-167,170 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Відібрати у батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення його батьківських прав неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати його на виховання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як такій, що самостійно виховує дитину.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 (одину тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 /

Повний текст рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуючий: В.О.Лесик