КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/3854/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року в складі судді Комаревцевої Л. В.,

встановив:

19.08.2024 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2017 ОСОБА_1 отримав карту НОМЕР_1 з терміном дії 06/21, тип карти Універсальна Gold, кредитний ліміт якої був 0.

29.10.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту.

29.10.2020 відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови:

тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн;

тип кредитної карти - картка «MasterCard World Black Edition»;

строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією;

процентна ставка - 36 % процентів річних;

кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежі на поточний рахунок, для його відкрито кредитну картку до останнього календарного числа ( включно) місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту ;

розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно, або 100% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разу прострочки, починаючи з другого місяця прострочення;

проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60 %.

На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії - 10/23, тип - MasterCard World Black Edition, що підтверджується виписко по рахунку.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості та підтверджується випискою за рахунком.

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п. 1.5 та п.2.1.1.2.12 договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60%.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 22.07.2024 має заборгованість 32 238,74 грн, яка складається з наступного:

26 577,20 грн - заборгованість за тілом кредита;

5 661,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 238,74 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2020 у загальному розмірі 32 238,74 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

28.10.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року у зв`язку з визнанням недійсним кредитного договору та застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь кошти у розмірі 626 423,85 грн та судовий збір на користь держави в сумі 3 633,60 грн.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що кредитний договір в письмовій формі з ним не укладався, домовленості про нарахування процентів , розмір кредитного ліміту, розмір річної процентної ставки, строк повернення використаних коштів та розмір суми до повернення між сторонами не досягнуто.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів зарахування на рахунок відповідача коштів, або розрахунково-касового ордеру про видачу коштів готівко у сумі 25 000 грн , відповідач має право на повернення йому від позивача суми коштів, одержаних на виконання цього правочину, внесених ним на рахунок з 01.08.2015 по 22.07.2024 .

Відповідач є військовослужбовцем СБУ та 21 липня 2022 року призваний по мобілізації для здійснення заходів із відсічі збройної агресії Російської Федерації, забезпечення захисту населення та територіальної цілісності та незалежності України.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

27.12.2024 представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Рура Н. В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначила, що 29.10.2020 відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі власного волевиявлення та згідно ст. 634 ЦК України приєднався до розділів «Загальні положення» підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. В заяві про приєднання, яка підписана відповідачем, викладений текст умов, до яких приєднався відповідач на момент підписання.

З моменту підписання вказаної Заяви, між банком та відповідачем був укладений договір від 29.10.2020 в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору.

Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 29.10.2020 підписано відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

Відповідач користувався послугою банку як кредитування рахунку, що підтверджується умовами договору та випискою з рахунку.

Укладений між сторонами кредитний договір не є розірваним, припиненим, не визнаний в судовому порядку недійсним, отже його дійсність презюмується.

Відповідач весь час користувався кредитними коштами, здійснюючи погашення заборгованості як за тілом кредиту, так і за процентами, н е був позбавлений права висловити свою незгоду з умовами кредитування, проте активно повернув кредитні кошти та використовував кредитний ліміт.

Як доказ того, що відповідач є військовослужбовцем надано довідку від 07.05.2024 №11/1/7-293, яка видана для подання до АТ «ПУМБ». Відповідач повинен був повідомити позивача про те, що є військовослужбовцем та звернутись з заявою про отримання пільгових умов кредитування, оскільки це є компетенцією банку, а не суду.

Вимоги відповідача про визнання договору недійсним та застосування відповідних наслідків є новим позовом, які не приймаються до розгляду судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники - адвокат Булава Р. Г., ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Рура Н. В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач 17.08.2017 отримав карту НОМЕР_1 з терміном дії 06/21, тип карти Універсальна GOLD , кредитний ліміт якої був 0.

29.10.2020 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту.

29.10.2020 відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови:

1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору);

2. Тип кредитної карти: Картка «MasterCard World Black Edition»;

3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору);

4. Процентна ставка, відсотків річних: 36,0% (п.1.3 Договору);

5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору);

6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України".

На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_3 , строк дії - 10/23 , тип - MasterCard World Black Edition , що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022.

Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно до ст. 212 ЦК України передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту.

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки "MasterCard World Black Edition".

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.07.2024 має заборгованість - 32 238,74 грн, яка складається з наступного: 26 577,20 грн - заборгованість за тілом кредита, 5 661,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не спростував заявлену суму кредитної заборгованості.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині неукладеності кредитного договору та його нікчемності з огляду на таке.

Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Законодавець пов`язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст. 1046 ЦК України). Однак кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2020 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

З огляду на те, що кредитний договір було укладено у письмовій формі, підстави для висновку про нікчемність його умов відсутні.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.

У заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 29.10.2020 року, яка була підписана відповідачем, викладені істотні умови кредитного договору, в тому числі процентна ставка, розмір кредитного ліміту, строк кредитування тощо.

Таким чином, підписавши вказану заяву, відповідач добровільно погодився на умови кредитного договору, які викладені в заяві, та взяв на себе відповідні зобов`язання.

З наданої позивачем виписки по рахунку за період з 17.08.2017 по 25.07.2024 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та періодично вносив кошти на погашення заборгованості.

Надані позивачем докази підтверджують факт домовленості сторін щодо оплатності зобов`язання і його розміру, скріпленого підписами в заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 29.10.2020 року.

Банком на підтвердження позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку за договором № б/н по картковому рахунку відповідача за період з 17.08.2017 по 25.07.2024, яка має статус первинного документа, є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції щодо користування відповідачем кредитними коштами, погашенням заборгованості.

Відповідно до вказаної виписки, за користування кредитними коштами АТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку проводило списання грошових коштів з картки відповідача.

Крім того, відповідач самостійно здійснював поповнення кредитної картки.

Відповідачем суду першої інстанції надано довідку Управління роботи з особовим складом СБУ від 07.05.2024 №11/17-293 про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Службі безпеки України з 21.07.2022 по теперішній час. Наказом начальника Департаменту СБ України від 21.07.2022 №48-ОС/дек призваний на військову службу у СБ України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Відповідач також зазначав, що позивачем при нарахуванні відсотків проігноровано факт його мобілізації та вимоги пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються".

Відповідно до пункту 15 статті 14 цього Закону в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За таких підстав ОСОБА_1 за час проходження військової служби як військовослужбовцю Збройних Сил України не повинні були нараховуватися проценти за кредитним договором, оскільки на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Як вбачається з виписки по рахунку, заборгованість відповідача без урахування списаних відсотків, починаючи з 01.12.2023 становить 26 577,20 грн.

За період з 21.07.2022 по 01.07.2024 позивачем здійснено списання відсотків на загальну суму 18 698,01 грн.

З огляду на те, що списання вказаних відсотків відбулось всупереч поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд апеляційної інстанції вважає необхідним зменшити обсяг заборгованості 26 577,20 грн на суму зарахованих банком платежів на погашення процентів 18 698,01 грн до суми 7 879,19 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість наведеної в апеляційній скарзі підстави апеляційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 376 ЦПК України.

В оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції належним чином не вивчив усі доводи відповідача, не здійснив перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому ухвалене ним судове рішення в частині вирішення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором не може вважатися законним і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає зміни шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 29.10.2020 року у розмірі 7 879,19 грн.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на розмір задоволених позовних вимог ( 24,44 %) з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 592,03 грн.

Враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги (75,56%), з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 431,94 грн.

Керуючись ст. 353, 367, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року в частині стягнення заборгованості за відсотками скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29.10.2020 року у розмірі 7 879,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 592,03 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 431,94 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23.05.2025.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук