Справа № 450/1571/25 Провадження № 2/450/1455/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просила стягнути та стягувати з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10909 грн. за оплату половини вартості навчання в ЛНУ ім. Івана Франка за перший семестр, 2000 грн. за оплату половини вартості навчання у школі азійських мов «YouSpeakSchool», аліменти на утримання останньої у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку, а також наперед 10909 грн. додаткових витрат за оплату половини вартості навчання в ЛНУ ім. Івана Франка за другий семестр.

Мотивувала позовні вимоги тим, щосторони зареєстрували шлюб 10.08.2006 року, який розірвано рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 05.12.2008 року. У період перебування в шлюбних стосунках у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Вказала, що повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на першому курсі денного відділення філологічного факультету ЛНУ ім. Івана Франка на комерційній основі (платній формі навчання). З метою здобуття кращих навичок володіння іноземною мовою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує курс «Китайська мова» у школі азійських мов «YouSpeakSchool». Зауважила, що відповідач відмовляється надавати фінансову допомогу на утримання доньки, а тому вона змушена звертатись в суд з даним позовом. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 18 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій.

23 квітня 2025 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Зі змісту ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 29 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області.

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 12.02.2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, внаслідок чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 12 грудня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що ОСОБА_6 12 грудня 2023 року уклала шлюб із ОСОБА_7 , внаслідок чого змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 ».

Із витягу з реєстру територіальної громади № 2024/003167123 від 29.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Як встановлено з договору про надання освітніх послуг (публічної оферти) від 14 серпня 2022 року, прайс-листа та платіжної інструкції № 07СЕ-8359-640С-ХАРТ від 02.03.2025 року, на користь ФОП ОСОБА_9 сплачено 4000 грн. в якості оплати послуг за навчання (мовні курси).

Із довідки № 109/25 від 10.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на першому курсі денного відділення філологічного факультету ЛНУ ім. Івана Франка на комерційній основі (платній формі навчання) за спеціальністю китайська мова та література із закінченням терміну навчання у 2028 році.

З договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти № ФЛБ-011224-ДКОН від 13 серпня 2024 року та платіжних інструкцій № Т83М-Т929-ТХА9-С4У1 від 27.08.2024 року, № 2А64-4595-КСМХ-А9АР від 29.01.2025 року, встановлено, що ОСОБА_1 сплатила на користь ЛНУ ім. Івана Франка 43632 грн. в якості оплати за навчання ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу остання не має, а тому потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батьків, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, навчанням (канцелярські товари/обіди у навчальному закладі), щоденним харчуванням, одягом та взуттям, проведенням дозвілля та особистих потреб дитини.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає донька, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими і не потребують доказування.

Також, суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування і навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни і миючі засоби, а це потребує певних коштів.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач матиме можливість сплачувати позивачу аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Зі змісту ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а тому брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що оплата вартості навчання доньки сторін у ЛНУ ім. Івана Франка та школі азійських мов «YouSpeakSchool» є тими особливими обставинами про які йде мова в ст. 185 СК України, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 % додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за оплату вартості навчання у розмірі 12909 грн.

Крім цього, суд не вправі стягувати на майбутнє витрати з оплати навчання, сума яких щорічно може змінюватись, а дія договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти № ФЛБ-011224-ДКОН від 13 серпня 2024 року припинитись (розірватись) у відповідності до розділу 10 такого, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача наперед 10909 грн. додаткових витрат за оплату половини вартості навчання в ЛНУ ім. Івана Франка за другий семестр, задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження частково, а тому з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 % додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за оплату вартості навчання у розмірі 12909 грн.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Зі змісту ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 150, 155, 180-182, 184, 185 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , 50 % додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 12909 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.