Справа № 287/2355/22
провадження 2/287/61/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2025 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Русина М.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Крім того, відповідачу нараховано інфляційне збільшення в розмірі 4079,08 грн. Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованості за кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.
Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області у вищевказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області у вищевказаній справі здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами та ухвала про перехід направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання рекомендованим повідомленням, у відповідності до приписів ЦПК України.
У позовній заяві позивачем зазначено, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
За змістом п.1.1. та п.1.2. договору: позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту; повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту; кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя (а.с.5).
Пунктом 1.3. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду - щомісячно, в розмірі 15,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту.
Відповідно до положень п.2.6., п.3.1 та п.3.2. договору: Банк має право у будь - який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за договором, а також за угодами про забезпечення, будь - якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь яку інформацію про позичальника та третіх осіб з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною; у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу; у разі порушення позичальником без поважних причин Правил, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1 % від суми кредиту.
05.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі-новий кредитор) в особі директора Сисина Віталія Вікторовича, та Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі-первісний кредитор) в особі голови Правління Жана-Поля Пьотровські, укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № I-2019, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, при цьому, вартість прав вимоги, належна до сплати первісному кредитору, встановлюється в кожному Реєстрі прав вимог. Згідно вказаного вище договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ним відповідного Реєстру прав вимог (а.с. 16-20).
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (додаток 1) ОСОБА_1 за період з 09.09.2020 по 30.11.2022 нараховано інфляційне збільшення в розмірі 4079,08 грн, а також пеню в розмірі 746,71 грн. Період прострочення грошового зобов`язання складає 813 днів (а.с. 4).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Верховний Суд у постановах від 01.10.2014 у справі №6-113цс14 та від 30.03.2016 у справі №6-2168цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №14-446цс18 сформував правові позиції, в яких вказав на те, що за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні плати від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд звертає увагу на те, що договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2019, укладений 05.06.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та АТ «Креді Агріколь Банк», є чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку, відсутні.
Разом з тим, оскільки отримані за комплексним договором №1/3253600 від 04.04.201 кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, суд погоджується, що позивач в праві вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів за комплексним договором №1/3253600 від 04.04.2018, процентів, комісії, пені (в розмірі не більше 15 % від суми простроченого платежу) та інфляційного збільшення, що становить 4079, 08 грн та не спростовано відповідачем.
Відповідачем до суду не надано будь-яких доказів на спростування викладених в позові обставин щодо наявності заборгованості за комплексним договором №1/3253600 від 04.04.2018.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) судових витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Олевським РВ УМВС України в Житомирській області.
Суддя: М. Г. Русин