Провадження № 2/161/853/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року місто Луцьк Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

представника позивача Пащука В.С.

представника відповідача ТОВ «Ол-Транс»

(в режимі відеоконференцзв`язку) Кітовського В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свій позов обґрунтовує тим, що 22.02.2022 близько 16 год. 10 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп на АЗС «WOG» по вул. Київське Шосе, 31 об`їзна дорога м. Новоград-Волинський Житомирська область на належний йому транспортний засіб марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 здійснено наїзд транспортним засобом марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав значні матеріальні пошкодження.

23.02.2022 він повідомив ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», де застрахована цивільно-правова відповідальність ТОВ «Ол-Транс» (власник транспортного засобу), згідно полісу цивільно-правової відповідальності ЕР-206706753, ліміт відповідальності страховика згідно умов Полісу становить 130000,00 грн.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме ДТП яка мала місце 22.02.2022 близько 16 год. 10 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп на АЗС «WOG» по вул. Київське Шосе, 31 об`їзна дорога м. Новоград-Волинський Житомирська область.

Також, 23.02.2022 він звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про страхове відшкодування на яку відповідь не отримав та повторно звернувся до страховика 27.02.2022.

Листом від 14.0.2023 ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було повідомлено ОСОБА_1 про прийняте рішення, а саме повідомлено про суму страхового відшкодування, яка може бути виплачена йому в разі згоди в сумі 75245,50 грн. З розміром такого страхового відшкодування він не погодився, оскільки згідно полісу цивільно-правової відповідальності ЕР-206706753 від 08.11.2021 страхова шкода за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн.

Висновком автотоварознавчої експертизи, яка була проведена на замовлення позивача, судового експерта ОСОБА_3 по визначенню матеріального збитку автомобіля марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 від 17.10.2023 сума матеріального збитку вказаного автомобіля складає 202472,28 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь страхове відшкодування в сумі 130000,00 грн. Стягнути з ТОВ «Ол-Транс» різницю між розміром матеріальної шкоди внаслідок ДТП та сумою страхового відшкодування в сумі 72472,28 грн. Стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Ол-Транс» моральну шкоду в розмірі 50000.00 грн. з кожного, а також витрати понесені у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою судді від 17.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Від відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що 23.02.2022 від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про ДТП. Копія пояснень щодо обставин ДТП були надані позивачем23.02.2022, письмове повідомлення про ДТП від ОСОБА_1 надійшло до них 23.03.2022. На виконання вимог п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) - 23.02.2022 (10.05.2022 додатково) було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу. Крім цього, для визначення матеріального збитку було залучено незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_4 . Відповідно до наданого ним звіту, вартість матеріального збитку, що є вартістю відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу з ПДВ на запчастини складає 86580,07 грн. Відповідно до абз. 2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Відтак, розмір страхового відшкодування позивачу був визначений шляхом зменшення суми матеріального збитку на суму ПДВ на запчастини іі становить 75245,50 грн. 27.12.2022 ОСОБА_1 надав заяву про страхове відшкодування, 14.02.2023 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 75245,50 грн. Щодо висновку, який виготовлений на замовлення позивача експертом Семенюком В.М., то такий зроблено більше ні через рік після ДТП 11.09.2023, а сам висновок складено 17.10.2023. Крім цього, згідно такого висновку вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату дослідження 26.09.2023, в цінах станом на 26.09.2023, а не станом на ДТП 22.02.2022, також використаний курс не відповідає чинному на час ДТП, огляд автомобіля проводився експертом також більше ніж через рік після ДТП, а в протоколі огляду вказані пошкодження, які не були зафіксовані відразу після ДТП. Також у висновку вказано, що розмір матеріального збитку становить 202472,38 грн. з урахуванням ПДВ, однак згідно абз. 2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) це страховиком не відшкодовується. Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ТОВ «Ол-Транс» скористався правом на подання відзиву. У відзиві представник зазначив, що відповідач позовних вимог не визнає, оскільки страхувальником було виплачено позивачу визначену суму страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач не зазначив чому висновок складений ФОП ОСОБА_4 не підтверджує суму завданих збитків та чим було зумовлене виконання іншого висновку експерта на замовлення позивача. Крім цього, стягнення збитків у розмірі, який визначений не на дату заподіяння шкоди суперечить чинному законодавству. Також представник відповідача не визнає вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки у ДТП 22.02.2022 позивачу не було заподіяно каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, тому товариство не може нести відповідальність за шкоду передбачене п.2, 3 ч.2 ст.23 ЦК України. З огляду на вищевикладене, представник відповідача просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, де підтримав раніше висловлену в позовній заяві позицію.

Відповідач ТОВ «Ол-Транс» подав до суду заперечення на відповідь на відзив, де підтримав раніше висловлену в позовній заяві позицію.

Ухвалою суду від 05.02.2024 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження в розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

20.02.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.04.2024 поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи та перехід до стадії підготовчого провадження у справі, призначено у справі судову автотранспортну експертизу та зупинено провадження на час її проведення.

Постановою Волинського апеляційного суду від 22.05.2024 ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2024 залишено без змін.

Ухвалою суду від 27.12.2024 поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали та просили суд задовольнити його з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ТОВ «Ол-Транс» позовних вимог не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подав до суду відзив в якому просив розглядати справу у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача М(т)СБ України просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача ТОВ «Ол-Транс», представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача М(т)СБ України, дослідивши матеріали справи, надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2022 у справі № 161/285/1056/22, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 22.02.2022 о 16 год. 10 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп вул. Київське Шосе, 31, керуючи транспортним засобом марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_2 під час об`їзду автомобіля марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2022 набрала законної сили 19.04.2022.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що автомобіль марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 25 Т.І).

Ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ч.1 ст.15 ЦК України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено, що водій, автомобіля марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ол-Транс», що підтверджується копіє наказу № 63-к від 25.11.2020 «Про прийом на роботу» та наказу № 2-в від 31.01.2023 «Про припинення трудового договору». (а.с. 107, Т.ІІ).

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Ол-Транс» застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

За правилами ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдана шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Таким чином, ТОВ «Ол-Транс» є відповідальним суб`єктом перед ОСОБА_1 , за відшкодування матеріальної шкоди завданої її працівником.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Із умов полісу ЕР-206706753 від 08.11.2021 вбачається, що страхова сума по предмету страхування (за шкоду заподіяну життю і здоров`ю) - 260 000 грн., (за шкода заподіяна майну) - 130 000 грн.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі , відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ТОВ «Ол-Транс» на час вчинення ДТП була застрахована, ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявами про страховий випадок та виплату страхового відшкодування.

14.02.2023 ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомила ОСОБА_1 про те, що до виплати йому буде нараховано страхове відшкодування в сумі 75245,50 грн. (а.с. 16). 14.02.2023 вказану суму було перераховано на рахунок позивача відповідно до платіжної інструкції № ЗР012361 (а.с. 76 Т.ІІ).

Не погоджуючись з таким нарахуванням, позивач звернувся до експерта для проведення експертизи та встановлення заподіяного матеріального збитку. Крім цього, під час розгляду справи в суді позивачем було заявлено клопотання про призначення судової атотоварознавчої експертизи за ухвалою суду.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 2529-Е від 18.12.2024 ринкова вартість транспортного засобу марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 22.02.2022 могла становити 1144993,00 грн. Розмір матеріального збитку (шкоди) транспортного засобу марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , з рекомендованою вартістю нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт по Волинській області(згідно позовної заяви регіон фактичного проживання власника транспортного засобу ОСОБА_1 ), при наявних на ньому на момент дослідження пошкодженнях, станом на 22.02.2022 становить 166111,85 грн.

Згідно з ч.1 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Оцінка обґрунтованості висновку експерта повинна враховувати перевірку правильності застосованих наукових положень та обраної методики дослідження; умотивованості, аргументованості висновку; наявності або відсутності у висновку експерта внутрішніх суперечностей; наявності у висновку експерта повних відповідей на поставлені питання. Оцінка висновку експерта проводиться за загальними правилами оцінки доказів. Однією з особливостей оцінки висновку експерта є необхідність спеціального мотивування підстав, за якими відкидається висновок.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).

Аналізуючи висновок експерта № 2529-Е від 18.12.2024, судом встановлено, що він відповідає вимогам ст.102 ЦПК України є вмотивованим, аргументованим, в ньому відсутні внутрішні суперечності та наявні повні відповіді на постановлені питання.

Відтак, при визначенні розміру матеріального збитку, суд виходить саме з висновку експерта № 2529-Е від 18.12.2024.

Крім цього, в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_5 роз`яснив, що складений ним висновок відповідає вимогам закону та складений у відповідності до норм чинного законодавства, при цьому ним було враховано попередні висновки експертів, які наявні у матеріалах справи, а пошкодження автомобіля були встановлені на підставі акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 23.02.2022 та шляхом безпосереднього огляду транспортного засобу.

Із вказаного висновку випливає, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику ОСОБА_1 за пошкоджений в результаті ДТП 22.02.2022 колісний транспортний засіб марки «Audi R8» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 22.02.2022 становить 166111,85 грн.

Оскільки ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, згідно договору страхування становить 130000,00 грн., то розмір заподіяної шкоди власнику майна перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховиком відшкодовуються витрати, пов`язанні з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачу частину страхового відшкодування, а саме в сумі 75245,50 грн., то до стягнення підлягає сума в розмірі 54754,50 грн. (130000,00 грн. ліміт відповідальності страховика 75245,50 грн. розмір виплаченого страхового відшкодування).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України)

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, з відповідача ТОВ «Ол-Транс» на користь позивача слід стягнути різницю між розміром матеріальної шкоди внаслідок ДТП та сумою страхового відшкодування, що становить 57891,83 грн.

Що стосується позовних вимог про відшкодування позивачу відповідачами моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн, то суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

На страховика, а саме ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не може покладатися обов`язок відшкодування моральної шкоди, оскільки відшкодування страховиком моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням чи знищенням майна потерпілому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не передбачено, відтак у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення із страхової компанії маральної шкоди, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, коли шкоду завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладається на роботодавця. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.09.2016 року у справі №6-933цс16.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На особу, яка перебуває в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно.

Судом встановлено, що ДТП, яка мала місце 22.02.2022 о 16 год. 10 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп вул. Київське Шосе, 31 відбулася з вини водія транспортного засобу марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_2 , який на час цієї ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ол-Транс».

Особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 05.12.2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження №14-497цс18).

Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_2 , який на час вчинення ДТП виконував покладені на нього ТОВ «Ол-Транс» трудові обов`язки, завдано ОСОБА_1 моральну шкоду, яка підлягає стягненню з ТОВ «Ол-Транс».

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ( надалі Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно абз 1 п. 4 вказаної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 7 Постанови - заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У абз. 2 п. 5 Постанови , судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд зазначає, що ДТП це подія, яка виражається у зіткненні двох транспортних засобів під час здійснення ними руху по дорозі загального користування, що призвело до механічного пошкодження даних транспортних засобів.

Сама по собі ДТП є стресовою і небезпечною подією, що полягає у факті настання ДТП та її наслідках.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в Україні, у тому числі ч.2 ст. 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпцію моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди (узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.02.2021 у справі № 761/24143/19).

Виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодуванню позивачу підлягає моральна шкода, завдана в результаті ДТП, у розмірі 000, 00 грн. з відповідача ТОВ «Ол-Транс».

Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до його збагачення.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 5073,72 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 302472,28 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 187891,85 грн., що становить 62,12 % від ціни позову, отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3151,84 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача

На підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3151,84 грн.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до рахунку № 24-2529-Е від 16.10.2024 вартість судової транспортно-товарознавчої експертизи становить 17038,80 грн. Оплата вартості експертизи підтверджується платіжною інструкцією № 426206 від 18.11.2024.

Крім цього, з відповідача ТОВ «Ол-Транс» в дохід держави слід стягнути судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-78, 81, ч.6 ст.82, 89, 133, 137, 141259, 263-265, 368, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 22-23, 979, 1166, 1172, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 54754 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят чотири) гривні 50 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» на користь ОСОБА_1 різницю між розміром матеріальної шкоди внаслідок ДТП та сумою страхового відшкодування в розмірі 57891 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто одна) гривня 83 копійки та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 17038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 80 копійок по 8519 (вісім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 40 копійок з кожного та витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 3151 (три тисячі сто п`ятдесят одна) гривня 84 копійки по 1575 (одній тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 92 копійки з кожного.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Волинського апеляційного суду, з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - невідомо).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (адреса: вул. Глибочицька, 44, м. Київ, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» (адреса: Млинівська, 55А, с. Дядьковичі, Рівненська область, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Моторно (транспортне) страхове бюро України (вул. Русанівський бульвар, 8, м. Київ, ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта