ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/266/25
Єдиний унікальний номер справи: 2120/1896/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л. В.,

Радченка С. В.,

секретар Андреєва В. В.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»,

заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» - адвоката Коваленка Сергія Олеговича на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року у складі головуючого судді Ус О.В., повний текст рішення складено 20 лютого 2025 року,

встановив:

23 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернулось до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі, заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вимоги якої були уточнені заявником під час розгляду справи, шляхом подання заяви сформованої 11 грудня 2023 року в системі «Електронний суд».

В обґрунтування своїх вимог Товариство вказувало на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором № 014/2181/74/02299 від 10 травня 2007 року у сумі 37743.27 доларів США та заборгованість за кредитним договором № 014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року у сумі 27303.37 доларів США.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2015 року замінено стягувача з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк».

21 січня 2021 року переможцем електронного аукціону №UA-EA-2020-12-23-000001-b, лот № GL1N019277 - кредитний портфель, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 7 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами та 220 кредитними договорами, що забезпечені іншою заставою та 267 без заставних кредитних договорів стало ТОВ «Консалт Солюшенс».

03 лютого 2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено нотаріально посвідчений договір № GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги за умовами якого ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №014/2181/74/02299 від 10 травня 2007 року та договору поруки № 014/2181/74/02299 /2 від 10 травня 2007 року.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та на втрату виконавчих документів, Товариство остаточно просило:

- замінити сторону стягувача - ПАТ «Фідобанк» на правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчих документах № 2120/1896/12, виданих Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитними договорами № 014/2181/74/02299 від 10 травня 2007 та № 014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року;

- поновити ТОВ «Консалт Солюшенс» строк пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2120/1896/12 виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року в сумі 27303.37 доларів США;

- видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого документа № 2120/1896/12 виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором №014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року в сумі 27303.37 доларів США;

- поновити ТОВ «Консалт Солюшенс» строк пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2120/1896/12 виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 37 743.27 доларів США;

- видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого документа № 2120/1896/12 виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 37 743.27 доларів США;

- поновити ТОВ «Консалт Солюшенс» строк пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2120/1896/12 виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 37 743.27 доларів США;

- видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого документа № 2120/1896/12 виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 37 743.27 доларів США.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Згідно пошуку з сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» не знайдено, що свідчить про відсутність відкритого виконавчого провадження про стягнення боргу, а відтак суд позбавлений на даному етапі вирішити питання про заміну стягувача у виконавчому документі.

05 березня 2025 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» Коваленко С.О. подав, сформувавши в системі «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та прийняти по справі нове судове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі.

Підставою апеляційного оскарження судового рішення представник відповідача зазначив неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 травня 2025 року задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» Жилка Е.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» Жилко Е.О. через технічну неможливість не зміг прийняти участь у відеоконференції поза межами приміщення суду.

Враховуючи, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, частиною 5 статті 212 ЦПК України, покладений на учасника справи, його представника, який подав відповідну заяву, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника заявника.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

З огляду на вказане та враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2012 року, яке набрало законної сили та у встановленому законом порядку не скасовано та не змінено, стягнено достроково солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором № 014/2181/74/02299 від 10 травня 2007 року у сумі 37743.27 доларів США , що станом на 04 січня 2012 року еквівалентно 301 561.20грн.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором № 014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року у сумі 27303.37 доларів США, що станом на 04 січня 2012 року еквівалентно 218 148.43грн.

25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона видано виконавчі листи за № 2120/1896/12:

- про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року у сумі 27303.37 доларів США, що еквівалентно 218 148.43грн;

- про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року у сумі 37743.27 доларів США, що еквівалентно 301 561.20грн;

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2015 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк».

Як вбачається з інформації наданої Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) 01 листопада 2023 року за № 43862/04.2-25, згідно даних виконавчого провадження на примусовому виконанні у Суворовському ВДВС у м. Херсоні перебували виконавчі провадження:

-№ 32993862 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 27303.37 доларів США, що станом на 04 січня 2012 року еквівалентно 218 148.43грн, яке завершене 22 травня 2014 року з підстав визначених пунктом 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону №606-ХІУ;

-№32996278 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 37743.27 доларів США, що станом на 04 січня 2012 року еквівалентно 301 561.20грн, яке завершене 22 травня 2014 року з підстав визначених пунктом 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону №606-ХІУ;

-№49196222 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 301 561.20грн, яке завершене 27 травня 2016 року з підстав визначених пунктом 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-№49196307 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 218 148.43грн, яке завершене 27 травня 2014 року з підстав визначених пунктом 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-№ 51708203 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 218 148.43грн, яке завершене 29 березня 2017 року з підстав визначених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

-№51608203 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 301 561.20грн, яке завершене 29 березня 2017 року з підстав визначених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

-№ 3290572 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 27303.37 доларів США, що станом на 04 січня 2012 року еквівалентно 218 148.43грн, яке завершене 21 березня 2013 року з підстав визначених пунктом 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». У даному виконавчому провадженні з прилюдних торгів реалізовано майно боржника згідно протоколу № 21-0036/12 від 20 липня 2012 року;

-№40278140 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 301 561.20грн, яке завершене 26 червня 2016 року з підстав визначених пунктом 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»

-№49196162 з виконання виконавчого листа виданого 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 301 561.20грн, яке завершене 27 червня 2017 року з підстав визначених пунктом 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги №GL1N019277_205/1 укладеного 03 лютого 2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» та додатку №1 до цього Договору, ТОВ «Консалт Солюшенс» набув право вимоги Банку до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за кредитним договором №014/2181/74/02299 від 10 травня 2007 року та договором поруки № 014/2181/74/02299 /2 від 10 травня 2007 року відповідно, а також до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року.

Як вбачається з акту приймання передачі оригіналів документів, зокрема, до договору про відступлення права вимоги №GL1N019277_205/1 ТОВ «Консалт Солюшенс» прийняв від ПАТ «Фідобанк» матеріали кредитних справ № 014/2181/74/02299 № 014/2181/3/07284, боржник ОСОБА_1 , а саме кредитний договір № 014/2181/74/02299 від 10 травня 2007 року, Додаткову угоду №1 від 06 вересня 2010 року, договір поруки № 014/2181/74/02299 /2 від 10 травня 2007, кредитний договір №014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року, матеріали претензійно-позовної роботи.

Згідно інформації наданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПУАТ «Фідобанк» з ринку від 03 листопада 2023 року за №069-60-327/23 на адресу Фонду та/або ПАТ «Фідобанк» виконавчі документи за № 2120/1896/12 від 25 травня 2012 року видані Суворовським районним судом м. Херсона не надходили.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону про виконавче провадження).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва (пункт 2 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Частина четверта статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» регулює питання повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Зокрема, однією з підстав відповідно до пункту 2 частини четвертої цієї статті є пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частинами першою, другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, надано право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» ). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (згідно із частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання . Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

Отже якщо законом передбачена можливість здійснення дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197).

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони стягувача в порядку статті 442 ЦПК України з підстав відсутності відкритого виконавчого провадження суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заявник, будучи правонаступником стягувача звернувся поза межами відкритого виконавчого провадження із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі, а не сторони у виконавчому провадженні, в порядку визначеному частиною 5 статті 442 ЦПК України.

Разом з тим, право на пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва стягувача, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити стягувача у виконавчому документі, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчі провадження за виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 218 148.43грн та у сумі 301 561.20грн, завершені 29 березня 2017 року з підстав визначених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 301 561.20грн завершене 27 червня 2017 року з підстав визначених пунктом 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник - фізична особа, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до вимог частин першої, п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Тобто визначений законом строк на пред`явлення виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 218 148.43грн та у сумі 301 561.20грн сплив 29 березня 2020 року, а про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості у сумі 301 561.20грн - 27 червня 2020року.

Жодних відомостей про пред`явлення стягувачем виконавчих листів до виконання у строки визначені законом матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов`язок доведення наявності поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання покладається на заявника.

Проте у заяві, поданої ТОВ «Консалт Солюшенс» відсутні як посилання на обставини, які перешкоджали чи унеможливлювали у визначені законом строки пред`явити ПАТ «Фідобанк» до передачі права вимоги, виконавчі листи до виконання, так і посилання на докази наявності таких обставин. Апеляційна скарга також не містить жодних посилань на наявність поважних причин, що об`єктивно перешкоджали первісному стягувачу для пред`явлення виконавчих листів до виконання у строки визначені законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, наведене дає підстави для висновку, що наслідки пропуску первісним стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, є обов`язковими також і для правонаступника.

Доводи заявника про неотримання ним, як правонаступником оригіналів виконавчих документів від стягувача заявлені ним в обґрунтування поважності причин пропуску строку колегія суддів відхиляє, оскільки на час набуття ним права вимоги, строк звернення виконавчих документів до виконання вже сплив, а тому дії вчиненні правонаступником після спливу визначеного законом строку за відсутності поважних причин пропуску строку у попереднього стягувача не мають значення для вирішення питання щодо поновлення строку.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення заявнику строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зважаючи на відсутність підстав для поновлення заявнику строку для пред`явлення виконавчого документа колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для заміни стягувача у виконавчому документі.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчі документи, а саме виконавчі листи по видані 25 травня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона № 2120/1896/12 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк»/ПАТ «Фідобанк» заборгованості за кредитними договорами № 014/2181/74/02299 від 10 травня 2007 року та №014/2181/3/07284 від 04 грудня 2007 року новому кредитору чи Фонду гарантування вкладів не передавалися, у зв`язку із чим є підстави вважати їх втраченими.

Однак, зважаючи на сплив строку для пред`явлення їх до виконання та відсутності підстав для його поновлення колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви і в частині видачі дублікатів виконавчих документів.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судове рішення, з підстав визначених статтею 376 ЦПК України, слід скасувати та ухвалити нове яким у задоволені заяви про заміну стягувача у виконавчих документах, поновленні строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів, видачу дублікатів виконавчих документів відмовити.

Керуючись статтями 367,374, 376,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» - адвоката Коваленка Сергія Олеговича задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну стягувача у виконавчих документах, поновленні строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів, видачу дублікатів виконавчих документів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, в частині відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання оскарженню в касаційному порядку не підлягає, в іншій частині може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 28 травня 2025 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л. В. Базіль

С. В. Радченко