Справа № 716/2112/24
Р І Ш Е Н Н Я

(Д О Д А Т К О В Е)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Шевчук Р.М.

за участю секретаря судового засідання Шпаковської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні суду у місті Заставна заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Венерської Ганни Іванівни, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Венерська Г.І., звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначивши, що позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 28 600 (двадцять вісім тисяч шістсот) гривень.

Вказувала, що фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи №716/2411/24 в суді першої інстанції становить 28 600,00 гривень.

Просила суд ухвалити додаткове рішення у справі №716/2112/24 та стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 28 600 гривень.

Представник позивача адвокат Венерська Г.І., в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлена належним чином судовою повісткою.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає за можливе розглянути дану заяву у відсутності сторін.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволено.

При ухваленні рішення, питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем, судом не вирішувалось.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України.

Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі N362/3912/18 (провадження №61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі №201/14495/16-ц (провадження №61-22962св19).

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 28 600 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: витяг із договору № 44/24 про надання юридичної (правничої) допомоги від 26 лютого 2024 року Звіт (акт) про надані послуги у зв?язку із розглядом справи №?716/2112/24 в суді першої інстанції від 29 квітня 2025 року звіт (акт) про надані послуги у зв?язку із розглядом справи №716/2112/24 в суді першої інстанції від 29 квітня 2025 року, платіжна інструкція №@2PL225488 від 26 лютого 2024 року, копія платіжної інструкції N?®2PL225488 від 26 лютого 2024 року, платіжна інструкція №@2PL775642 від 14 квітня 2024 року платіжна інструкція №?©2PL880864 від 07 жовтня 2024 року, копія платіжної інструкції №w©2PL285005 від 15 березня 2024 року платіжна інструкція №?©2PL051892 від 09 жовтня 2024 року , копія платіжної інструкції №©2PL051892 від 09 жовтня 2024 року, платіжна інструкція №?2PLO41690 від 09 жовтня 2024 року копія платіжної інструкції №?2PL041690 від 09 жовтня 2024 року.

Відповідно до звіту (АКТу) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи №716/21112/24 в суді першої інстанції від 29.04.2025 року, вбачається, що адвокат Венерська Г.І. надала ОСОБА_1 наступні юридичні послуги:

- підготовка заяви про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав в Службу у справах дітей Чернівецької міської ради, (затрачений час 01:30 год.);

- підготовка адвокатського запиту №104/24 від 12 липня 2024 року (затрачений час 01:30 год.)

-підготовка позовної заяви про позбавлення батьківських прав (затрачено 03:00 год)

-підготовка та участь у судових засіданнях: 12.03.2025 - 01:00 год., 02.04.2025 - 02:00 год., 15.04.2025 - 01:30 год. Загальна вартість становить 28600,00 гривень.

Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).

Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19.

Враховуючи особливості предмета спору, розгляд справи в порядку загального позовного провадження, складність справи, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення.

При цьому, суд вважає помилковим зазначену в звіті(АКТі) від 29 квітня 2025 року, тривалість часу затраченого на участь у судових засіданнях, оскільки згідно протоколів судових засідань представник позивача брала участь:

12 березня 2025 року - з 14:28 год. по 14:34 год. - 06 хвилин;

02 квітня 2025 року - 14:04 год. по 15:42 год. тривалість - 01 година 38 хвилин;

15 квітня 2025 року - з 14:55 год. по 15:20 год. тривалість - 25 хвилин;

Всього представником затрачено часу на участь в судових засіданнях в 2025 році - 02 години 09 хвилин.

Враховуючи, що година роботи адвоката в 2025 році становить 3200,00 грн., підлягає до стягнення розмір судових витрат у зв`язку з розглядом справи в 2025 році, при тривалості судових засідань - 2 години, 09 хвилин - в сумі 6880,00 грн. (вартість години часу роботи адвоката - 3200,00 грн., відповідно хвилини - 53,333 грн. (формула: 3200:60Х9=480; 6400+480=6880)

За таких обставин, підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 21080,00 грн. (1420,00 грн. за 2024 р. + 6880,00 грн. за 2025 р.), що відповідає критеріям виправданості, розумності, доведеності та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21080,00 (двадцять одна тисяча вісімдесят) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шевчук Р М