Справа № 183/3691/24
№ 2/183/843/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2025 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,
за участю: представника позивача Лаврика Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп Олександр Едуардович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
16 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на рахунках в установах АТ «Державний ощадний банк України».
30 листопада 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп Олександр Едуардович з заявою про прийняття спадщини за законом, а в подальшому з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте постановою нотаріуса від 01 квітня 2024 року за вих. № 177/02-31 йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що пропустив строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки його батько на день смерті проживав на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Луганської області, у зв`язку з чим на час перебігу та спливу шестимісячного строку, зокрема в період воєнного стану позивач змушений був звертатися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території, щоб в подальшому отримати свідоцтво про смерть.
Зазначені вище обставини стали перешкодою для позивача у вчиненні відповідних дій щодо прийняття спадщини після смерті його батька.
За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що причина пропуску ним строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з наведеним, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ОСОБА_1 просив суд: визнати причину пропуску ним строку подання заяви для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька, терміном у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року зобов`язано приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопа Олександра Едуардовича надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лаврик Ю.А. вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду не подавав.
Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп Олександр Едуардович в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розгляд справи проводити у його відсутність.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 03 листопада 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 листопада 2023 року.
Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на рахунках в установах АТ «Державний ощадний банк України».
За життя ОСОБА_3 заповітів та спадкових договорів не складав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74949079 від 30 листопада 2023 року.
Судом встановлено, що спадкова справа № 83/2023 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена 30 листопада 2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом Олександром Едуардовичем, при цьому свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього не видавалися. Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74949050 від 30 листопада 2023 року.
Встановлено, що 30 листопада 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп Олександр Едуардович з заявою про прийняття спадщини за законом, а в подальшому з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте постановою нотаріуса від 01 квітня 2024 року за вих. № 177/02-31 йому було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права.
Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держав.
Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( ст. 1262 ЦК України).
У третю чергу право на спадкування мають за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України).
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).
Згідно до приписів ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся позивач ОСОБА_1 , який є сином спадкодавця ОСОБА_3 . Також встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В той же час, в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про звернення ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, як і відсутні відомості про проживання останнього разом з батьком на день його смерті, а тому ОСОБА_4 вважається таким, що не прийняв спадщину.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька. Інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом судом не встановлено.
Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав (по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.
У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять.
Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до абз. 1,3,6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Позивач зазначає, що пропустив строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки його батько на день смерті проживав на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Луганської області, у зв`язку з чим на час перебігу та спливу шестимісячного строку, зокрема в період воєнного стану позивач змушений був звертатися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території, щоб в подальшому отримати свідоцтво про смерть.
Так, з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією Росії.
Позивач ОСОБА_1 , отримавши вказане рішення суду, звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та отримав свідоцтво серії НОМЕР_2 від 03 листопада 2023 року про смерть батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 16 квітня 2024 року звернувся до суду з заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві, про те, що з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією Росії, він не зміг своєчасно використати своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Крім того, оскільки його батько проживав та помер на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Луганської області, позивач змушений був звертатися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території, щоб в подальшому отримати свідоцтво про смерть. Ці пояснення узгоджуються зі змістом доказів, які надані позивачем. Вказані докази узгоджуються з іншими матеріалами справи, не суперечать їм, не заперечуються і не спростовуються відповідачем.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки його батько на день смерті проживав та помер на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк Луганської області, у зв`язку з чим на час перебігу та спливу шестимісячного строку, зокрема в період воєнного стану позивач змушений був звертатися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території, щоб в подальшому отримати свідоцтво про смерть батька, а тому вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подачі відповідної заяви.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.
Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Внаслідок викладеного, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з поважних причин, і є підстави для застосування приписів ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин, а тому позов підлягає задоволенню, та позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу.
На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп Олександр Едуардович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.
Визнати причину пропуску ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - поважною.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 3(три) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду проголошено 27 березня 2025 року.

Суддя Д. І. Городецький