Справа № 946/3574/25
Провадження № 2/946/2819/25
У Х В А Л А

28 травня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали позовної заяви Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій позивач просить стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , на користь Департаменту патрульної поліції 416746,33 гривень та судовий збір у розмірі 6251,19 гривень.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 27 квітня 2020 року наказом Департаменту патрульної поліції №290 о/с, відповідно до ч. 2 ст. 47, частини 1 статті 49, статті 52 та ч. 1 ст. 56 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 був прийнятий на службу в поліцію за конкурсом та з 27 квітня 2020 року призначений поліцейським роти з обслуговування міста Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. В подальшому, 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 керуючи службовим транспортним засобом «RENAULT DUSTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 службовий транспортний засіб «RENAULT DUSTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) (СКС RDS-02Pn спеціалізований легковий оперативний на базі «RENAULT DUSTER»), на праві власності належить Департаменту патрульної поліції. 22 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Після чого, 19 жовтня 2022 року постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 22 грудня 2021 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 10 листопада 2022 року відносно громадянина ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ №227543 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В подальшому, у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/11493/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» та Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 - ОСОБА_1 про стягнення коштів. 16 листопада 2023 року рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/11493/23 позов задоволено повністю, окрім іншого, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» грошові кошти у розмірі 407852,10 гривень та 4894,23 судового збору. Полісом встановлено ліміт відшкодування в розмірі 130000 грн., тобто в сумі, визнаній судом обґрунтованою та такою, що підлягає покладенню на відповідача, а також, зважаючи, що позивачем виплачено потерпілій особі 537 852,10 грн., різницю між фактичними витратами (537 852,10) та страховою виплатою в межах ліміту відповідальності (130 000), яка складає 407852,10 грн., має виплатити відповідач - 2, як власник транспортного засобу «RENAULT DUSTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 . 18 грудня 2023 року Господарським судом міста Києва по справі №910/11493/23 ухвалено додаткове рішення, яким заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, окрім іншого, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» 4000 грн. витрат на правничу допомогу. 28 лютого 2024 року постановою Північного апеляційного господарського суду по справі №910/11493/23 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду міста Києва від 16 листопада 2023 року у справі №910/11493/23 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 16 листопада 2023 року у справі №910/11493/23 - залишено без змін. 17 грудня 2024 року за вих. №7-06-06/10254 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області повідомлено Департамент патрульної поліції про безспірне списання коштів з рахунків боржника. Так, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області у вищевказаному повідомленні було зазначено, що керуючись підпунктом 1 пункту 34 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 та наказами Господарського суду міста Києва від 18 березня 2024 року по справі №910/11493/23 про стягнення коштів у сумі 407 852,10 грн., витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн. та судового збору в сумі 4 894,23 грн. на користь ПрАТ «СК «УНІКА», 14 грудня 2024 року згідно з платіжними інструкціями №1/479, №1/480 та №1/481 від 13 грудня 2024 року проведено часткове примусове списання коштів з рахунку № НОМЕР_3 за КПКВК 1007020 у сумі 201 008,96 грн. по КЕКВ 2800. Окрім того, 30 грудня 2024 року за вих. №7-06-06/10610 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області повідомлено Департамент патрульної поліції про безспірне списання коштів з рахунків боржника. Так, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області у вищевказаному повідомленні було зазначено, що керуючись підпунктом 1 пункту 34 Порядку виконання рішень про стягнення

Коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 та наказом Господарського суду міста Києва від 18 березня 2024 року по справі продовження позовної заяви представника Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 №910/11493/23 про стягнення коштів у сумі 215737,37 грн. на користь ПрАТ «СК «УНІКА», 25 грудня 2024 року згідно з платіжною інструкцією №1/486 від 24.12.2024 року проведено кінцеве примусове списання коштів з рахунку № НОМЕР_4 за КПКВК 1007020 у сумі 215 737,37 грн. по КЕКВ 2800. Таким чином, станом на 25 грудня 2024 року з рахунків Департаменту патрульної поліції проведено остаточне безспірне списання коштів у розмірі 416746,33 грн. на відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 .

Судом надіслано запити до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, Ізмаїльської міської ради Одеської області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання або зняття з реєстраційного обліку з повідомленням місця реєстрації або вибуття, відносно відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши положення чинного законодавства, суддя дійшов наступного.

З метою визначення суті спірних правовідносин, суддя вважає, що варто здійснити аналіз підстав та предмету цього позову, які викладені у позовній заяві.

Так, у цій позовній заяві позивачем, як власником службового автомобіля, було заявлено вимогу про відшкодування майнової шкоди, завданої відповідачем внаслідок ДТП, винуватцем якого він був.

Позивач, звертаючись з даним позовом, вважає, що за своїм суб`єктним складом, предметом спору, обраним позивачем способом захисту порушених прав та характером спірних правовідносин цей спір є приватноправовим і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Так, співробітник поліції, який керує службовим транспортним засобом і вчиняє ДТП, навіть під час виконання ним його службових обов`язків, вчиняє цивільний делікт не під час здійснення адміністративно-владних повноважень, а допускаючи порушення принципу генерального делікту, тобто загальної заборони завдання шкоди особі. Тобто, предметом розгляду у цій справі є лише стягнення шкоди в порядку регресу, тобто вирішення приватноправових відносин.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності. Також таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - «ЄСПЛ»).

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пункти 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України так визначають ключові терміни порушеного питання юрисдикції спору:

адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Вказана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 466/1150/18.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною четвертою статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - «ЦК України») підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - «ЦПК України») визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Поряд із цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 у справі №818/1688/16 з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, відступила від висновків, викладених у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 03 жовтня 2018 року у справі №755/2258/17 та інших і вказала про наступне.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Отже, з огляду на наведене варто констатувати, що практика Верховного Суду щодо юрисдикції спорів цієї категорії є усталеною та послідовною і полягає у тому, що у випадку вирішення спору щодо зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Отже, подібні спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №818/1688/16, від 22 січня 2020 року у справі №813/1045/18, Верховного Суду у постановах від 5 лютого 2020 року у справі №761/19799/17, від 30 вересня 2020 року у справі №204/2763/18, від 18 листопада 2020 року у справі №756/12568/18, від 27 травня 2021 року у справі №203/3782/19, від 21 лютого 2022 року у справі №932/14855/19, від 7 березня 2023 року у справі №761/1366/20 та від 24 жовтня 2023 року у справі №160/4643/23, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цієї позиції.

Також вказану позицію було підтверджено у постанові Верховного Суду від 14.03.2025р. по справі №240/33695/23.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивачу роз`яснюється, що даний розгляд справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, особи, які не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: А.С.Адамов