Номер провадження: 22-ц/813/3094/25
Справа № 496/1528/24
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.05.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.

розглянувши заяву представника Приватного Підприємства Агрофірма «Промінь» про відвід судді Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного Підприємства Агрофірма «Промінь» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього розрахунку за час затримки розрахунку при звільненні, на рішення Біляївського районного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Трушиної О.І. 23 жовтня 2024 року у м. Біляївка Одеської області, -

встановила:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з ПП Агрофірма «Промінь» на його користь заборгованість із заробітної плати на дату звільнення у загальному розмірі 83411,83 грн., що складається з: заборгованості із виплат заробітної плати за листопад 2023 року у розмірі 6920,45 грн., заборгованості із виплат компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 76491,38 грн., а також стягнути середній заробіток із розрахунку 472,09 грн. за 1 робочий день за посадою заступника директора ПП Агрофірма «Промінь» за період з 21.11.2023 року та по дату прийняття рішення у справі, витрати на професійну правничу допомогу і розмірі 5000,00 грн., та витрати на оплату судового збору.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23.102024 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Стягнуто з ПП Агрофірма «Промінь» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за листопад 2023 року у розмірі 6137,21 грн., заборгованість із виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 13096,72 грн., а всього 19233,93 грн., з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків і зборів.

В іншій частині позовну заяву залишено без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням, представник ПП Агрофірма «Промінь» звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Крім того, вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку представником ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду визначено склад суду, а саме: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Погорєлова С.О., судді учасники колегії: Таварткіладзе О.М., Сєвєрова Є.С.

19.05.2025 року від представника ПП Агрофірма «Промінь» надійшла заява про відвід судді Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є.С., мотивована наступним:

1.Суддя першої інстанції, розглядаючи справу № 496/1528/24 в порядку позовного провадження, порушуючи ст. 293 ст. 315 ЦПК України, встановила факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ПП Агрофірма «Промінь», що є порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам, оскільки ОСОБА_1 у ПП Агрофірма «Промінь» не працював.

2.Враховуючи те, що суддя Сєвєрова Є.С. входить до складу колегії Одеського апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги ППА «Промінь» у справі №496/1528/24 за позовом ОСОБА_1 до ПП Агрофірма «Промінь» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього розрахунку за час затримки розрахунку при звільненні, заявник вважає, що обставини, викладені в ухвалі про відмову у задоволенні відводу суддям колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі: головуючого судді Драгомерецького М.М., суддів: Громіка Р.Д., Вадовської Л.М. у справі №496/521/24, викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Сєвєрової Є.С. при розгляді даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого - є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина 1 ст. 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду що, у свою чергу, призведе до порушення строків розгляду справи та порушення законних прав інших учасників судового процесу.

Відвід є завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Колегія суддів зазначає, що доводи заяви представника ПП Агрофірма «Промінь» про відвід судді Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є.С. в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи не мають правового значення та не можуть бути підставою для відводу судді, оскільки вказаним доводам судом апеляційної інстанції буде надана правова оцінка виключно при розгляді справи по суті.

Доводи заяви про відвід представника ПП Агрофірма «Промінь» про те, що суддя Сєвєрова Є.С. входить до складу колегії Одеського апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги ППА «Промінь» у справі №496/1528/24 за позовом ОСОБА_1 до ПП Агрофірма «Промінь» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього розрахунку за час затримки розрахунку при звільненні, заявник вважає, що обставини, викладені в ухвалі про відмову у задоволенні відводу суддям колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі: головуючого судді Драгомерецького М.М., суддів: Громіка Р.Д., Вадовської Л.М. у справі №496/521/24, - свідчать виключно про незгоду заявника із процесуальними рішеннями судді, постановленими у межах іншої справи, що не може бути підставою для відводу.

Виходячи з викладеного, колегія суддів зазначає, що доводи заявника в частині щодо необхідності відводу суддів саме з підстав незгоди з їх правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

Отже, незгода із судовими рішеннями, постановленими у інших справах, не може бути підставою для відводу суддів, передбаченої чинним процесуальним законодавством без надання стороною, яка заявляє відвід, доказів проявлення цими суддями саме необ`єктивності чи упередженості при ухвалені такого судового рішення, висловлення окремої думки на користь однієї із сторін. Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, представником ПП Агрофірма «Промінь» не зазначено.

Подібна позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 року № 46, у п. 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що викладені представником ПП Агрофірма «Промінь» у заяві про відвід судді Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є.С. доводи щодо існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, є необгрунтованими та такими, що не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (визначення складу суду). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений представником Приватного Підприємства Агрофірма «Промінь» судді Одеського апеляційного суду Сєвєрової Є.С. - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе