Справа № 766/7842/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025р. суддя Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єнової Лілії Миколаївни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить забезпечити позов. Накласти арешт на земельні ділянки: кадастровий номером :08:022:0011 площею 4.5492 га. та :08:024:0019 площею 1.1612га., які перебувають в приватній власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом накладення заборони на їх відчуження.

Заява мотивована наступним.

Предметом спору по даній справі є земельні ділянки розташовані у межах території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області, площею 4.5492 га. кадастровий номер :08:022:0011 та площею 1,1612 га, кадастровий номер :08:024:0019, які Відповідач отримала за свідоцтвами про право на спадщину за законом, які позивач просить визнати недійсними та скасувати право власності Відповідача за ними.

Оскільки Відповідач, на думку позивача, неправомірно отримала у спадщину спірні земельні ділянки, стає зрозумілим, що за час розгляду справи в суді, вона вчинить дії щодо перереєстрації земельних ділянок на третіх осіб, щоб в майбутньому Позивач не змогла виконати рішення суду та зареєструвати їх на своє ім`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наступне.

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Георгієва О.Г., приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Чорна Л.С. про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування права власності на земельні ділянки. На день розгляд заяви питання про відкриття провадження ще не вирішено.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів».

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимоги.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, втому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві відсутнє зазначення фактичних даних (доказів) щодо наявності реальної загрози в діях відповідача для утруднення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Факт наявності спору не може бути єдиної підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Будь-яких доказів на підтвердження факту реальної загрози утруднення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог заявником не надано. Твердження заявника, викладені в заяві про забезпечення позову не містять обставин щодо реальної загрози невиконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єнової Лілії Миколаївни про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяІ. Ю. Зуб