Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Репушевської О.В.

за участі: секретаря судового засідання Рябощук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом №479/1469/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник третьої особи Мержієвська С.М.,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту народження і по теперішній час донька проживає з ним та його матір`ю ОСОБА_5 , оскільки після народження їхньої доньки матір дитини ОСОБА_2 залишила їх. Мати проживаючи окремо від доньки, ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по її вихованню та утриманню. Він один забезпечує доньку всім необхідним, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готує ї до самостійного життя, тому просить суд винести рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явилася, згідно заяви просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Представник третьої особи - в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 .

Суд вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно положень ст.ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до положень ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України").

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України "Про охорону дитинства", Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимога ст.150 СК України.

Зі змісту нормативних положень ст.150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно приписів ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Положеннями ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Судом встановлено, що з 03 жовтня 2018 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , який 10 листопада 2020 відповідно до рішення Кривоозерського районного суду розірвано (а.с.10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області 06 жовтня 2018 року (а.с.8).

Відповідно до довідки №17-04/35-539 від 14 жовтня 2024 року, виданої Великомечетнянським старостинським округом, встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: мати- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; донька - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Згідно даних характеристики на ОСОБА_1 , №17-04/35-248 від 14 жовтня 2024 року, виданої Великомечетнянським старостинським округом, встановлено, що останній на даний час є військовослужбовцем ЗСУ. Він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , без участі відповідача, виховує та утримує неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час проживання на території старостинського округу зарекомендував себе як взірцевий громадянин, підтримує добрі стосунки з мешканцями села. Комунікабельний, привітний, тактовний . Не вживає спиртні напої. У повсякденному житті вимогливий до себе та оточуючих, відвертий у спілкуванні з людьми, завжди дотримується етики та культури поведінки. Завжди готовий прийти на допомогу. Скарг від сусідів на гр. ОСОБА_1 до старостинського округу не надходило. Під час проходження служби в ЗСУ вихованням доньки займається його мати - ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 повністю матеріально та фінансово забезпечена батьком.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеного директором ліцею, класним керівником та членом батьківського комітету, встановлено, що дівчинка проживає з батьком, бабусею та дідусем. Мають велике домашнє господарство та присадибну ділянку. Бабуся займається вихованням дитини. У ОСОБА_6 є своя кімната, де вона виконує уроки і відпочиває у вільний час. У будинку чисто і затишно. Є чимало іграшок, які мають розвивальний характер. Дівчинка завжди охайна та привітна. Дитині створені всі умови для навчання та виховання (а.с.15).

Згідно даних акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №28 від 14 жовтня 2024 року, складеного старостою та підбирачем інформації, встановлено, що ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в першому класі, вихованням доньки займається його мати (бабуся дитини), так як ОСОБА_1 призвано до лав Збройних Сил України, в зв`язку з мобілізацією. Матеріально дитину повністю забезпечує батько. ОСОБА_2 , не приймає участі у вихованні та фінансовому забезпеченні дитини. Дитина з дня народження та дотеперішній час проживає з батьком (а.с.14).

Орган опіки і піклування вбачає за доцільне та таким, що відповідає інтересам неповнолітньої дитини позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викладено у висновку Кривоозерської селищної ради як органу опіки та піклування Миколаївської області №03-01/24-1084 від 31 жовтня 2024 року (а.с.18-20).

Матеріалами справи підтверджено належними та допустимими доказами відсутність участі матері у вихованні та спілкуванні з донькою, кожен з вище вказаних фактів має місце по відношенню до відповідача, яка свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання своєї доньки, оскільки, в найменшій мірі, не цікавиться нею, не займається її вихованням та навчанням, не надає материнської турботи, така поведінка є винною по відношенню до дитини.

Проаналізувавши всі докази в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню свої доньки, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача, суд враховує положення ст.ст.180, 181 СК України, а саме, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 СК України, суд враховує , що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, 280-289, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 160, 161, 164 СК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Первомайськ Миколаївської області, актовий запис про народження №365 від 06 жовтня 2018 року, складений Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в розмірі 1211,20 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 травня 2025 року.

Суддя :