Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. Справа153/712/25

Провадження2-о/153/32/25-ц

у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського район Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №153/712/25 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя (в порядку ч.3 ст.293 ЦПК України).

В С Т А Н О В И В :

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із даною заявою, просили розірвати шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №05. Заявники вказали, що 26.01.2013 між ними було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 вказує, що останніми роками стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння, взаємоповага. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. ОСОБА_2 вважає, що їх шлюб фактично припинив існування, а з січня 2020 року шлюбних стосунків не підтримують, а отже збереження шлюбу неможливе, тому вимушені звернутися до суду.

13 травня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито провадження у цій справі. Призначено судове засідання у даній цивільній справі на 27.05.2025 об 13 годині 00 хвилин.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 27 травня 2025 року за вхід.№3221 подала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час його проведення повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№168, в якому стоїть відмітка про отримання 21.05.2025 (а.с.14), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається зі ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 від 12.07.2023 та витягу з реєстру територіальної громади (а.с.3-4) судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Ямполя Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована АДРЕСА_1 .

Із копії посвідчення особи громадянина Молдови НОМЕР_2 від 20.05.2011 до 29.10.2023 (а.с.5-7) судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.04.2013 (а.с.8) судом встановлено, що заявники є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 26.01.2013 (а.с.9) судом встановлено, що 26 січня 2013 року заявники зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №05.

Суд, беручи до уваги наполягання заявників на розірванні шлюбу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст.112 СК України, виходячи з наступного:

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Заявники скористалася даним правом та звернулася до суду з заявою, наполягають на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а заявники не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої доньки, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про розірвання шлюбу між подружжям.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб заявниця при реєстрації шлюбу своє прізвище « ОСОБА_5 » змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_6 », не заявила вимогу про зміну її прізвища « ОСОБА_6 » на дошлюбне, тому суд не має підстави для зміни заявниці прізвища.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст.4, 24, 56, 111, 112, 113, 114 СК України, ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, Конституцією України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя (в порядку ч.3 ст.293 ЦПК України)- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 26 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №05.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити - « ОСОБА_6 ».

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т. В. Гаврилюк