ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м.Суми

Справа №576/286/24

Номер провадження 22-ц/816/547/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2024 року у складі судді Колодяжного А.О., ухваленого в м. Глухів Сумської області,

в цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року Комунальне підприємство «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради (далі по тексту - КП «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 27105 грн 80 коп.

Свої вимоги мотивував тим, що підприємство надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована ОСОБА_1 , яка і є споживачем послуг, що надаються позивачем.

З 01 січня 2023 року у квартирі відповідачки був встановлений внутрішньо квартирний лічильник і плата за послуги нараховується за спожиті м. куб. До встановлення приладу обліку (внутрішньоквартирного лічильника), нарахування відповідачці за спожиті послуги здійснювалось відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг з моменту встановлення вузла комерційного обліку (загально будинкового лічильника).

Вказує, що лише у квартирі АДРЕСА_2 не встановлений прилад обліку (внутрішньоквартирний лічильник) внаслідок чого нарахування за спожиті послуги відбувалися відповідно до діючого законодавства, а саме за встановленим у будинку вузлом комерційного обліку (загальнобудинковим лічильником).

Заборгованість відповідача за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення становить 27105 грн 80 коп.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради 27105 грн 80 коп. заборгованості та 3028 грн 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Стягнути з позивача на її користь понесені нею судові витрати.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що при нарахуванні їй обсягу спожитої холодної води позивач не врахував, що у період з 01 вересня 2022 року і по грудень 2022 року у споживачів будинку АДРЕСА_3 були наявні лічильники холодної води, які прострочили міжповірочні інтервали в 4 роки, а в деяких взагалі закінчився строк їх експлуатації, передбачений заводом виробником. Крім того, у вказаному будинку знаходяться приміщення 8 магазинів.

Звертає увагу суду на те, що відповідальність за своєчасну повірку лічильників несе не споживач, а постачальник послуг, як це передбачено Законом України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Отже, позивач повинен сповіщати споживачів своїх послуг, кому необхідно виконувати повірку лічильника шляхом вручення повідомлення. У повідомленні вказуються підстави для проведення повірки, терміни її проведення, відповідальність за їх недотримання та контактні дані позивача щодо роз`яснення з питань проведення повірки.

Зазначає, що 15 жовтня 2008 року представником позивача у її квартирі було опломбовано обвідну лінію водоміра та водомір, про що було складено акт, який підписаний нею та представником позивача. У вказаному акті не було зазначено про наступний термін повірки водоміру.

Вважає, що позивач при нарахуванні їй обсягу спожитої холодної води за період з вересня до грудня 2022 року, належним чином не обґрунтував та не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу, в установлений апеляційним судом строк подано не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

15 жовтня 2008 року у квартирі відповідачки був встановлений прилад обліку води (а.с. 48).

09 серпня 2022 року у будинку АДРЕСА_3 був встановлений загальнобудинковий лічильник обліку води № 02007219 (а.с. 23).

Показання загальнобудинкового лічильника води зафіксовано актами обстеження (а.с. 18-22).

Судом встановлено, що починаючи із 09 серпня 2022 року, тобто з моменту встановлення комерційного (будинкового) лічильника і до 13 січня 2023 року, встановлений відповідачки прилад обліку води не був повірений (а.с.14, 59, 80-81).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані ним послуги вбачається, що з січня 2021 року по серпень 2022 року відповідачка повністю оплачувала за послуги водопостачання та водовідведення, а заборгованість у сумі 27105,80 грн виникла з вересня 2022 року по грудень 2022 року (а.с. 9).

Також встановлено, управителем будинку АДРЕСА_3 є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр-56».

З витягу протоколу № 5 від 18 листопада 2019 року вбачається, що співвласники будинку АДРЕСА_3 обрали модель договору «Договір з індивідуальним споживачем» (а.с.15).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у квартирі відповідачки прилад обліку води встановлено 15 жовтня 2008 року, відомостей про проходження повірки приладу позивачу не надавалось, то останній мав право здійснювати розрахунки обсягу спожитої відповідачкою води як різницю між показниками комерційного (будинкового) лічильника і суми розподільних (квартирних) лічильників у будинку, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 27105 грн 80 коп.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частинами 1 та 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),колективний споживач).

Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (ч.ч.1 та 2 ст.7 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно зі ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Про підтвердження цивільно-правових відносин сторін свідчать, зокрема дії відповідачки, спрямовані на набуття нею цивільних прав та обов`язків, а саме фактичне отримання позивачем від відповідача послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів обліку - це огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку.

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.

Статтею 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13 жовтня 2016 року №1747 для лічильників води встановлений міжповірочний інтервал 4 роки.

Згідно з пп.15 п.50 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690, виконавець зобов`язаний контролювати дотримання установлених міжповірочних інтервалів для засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузлів комерційного обліку, а у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - вузлів розподільного обліку.

Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт» від 08 липня 2015 року №474 передбачено, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки.

У разі неможливості споживача у зазначений строк забезпечити доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки для проведення його періодичної повірки споживач не пізніше ніж за 10 календарних днів до настання такого строку інформує про це виконавця шляхом надсилання рекомендованого листа з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання виконавцем відповідної інформації.

Інший строк доступу до засобу вимірювальної техніки споживач та виконавець узгоджують, зокрема шляхом обміну листами.

Отже, законодавством на виконавця послуг покладається обов`язок належного повідомлення споживача про проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, яке повинно бути підтверджено.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17 (провадження № 61-27909сво18) міститься правовий висновок про те, що саме виконавець послуги несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у будинку споживача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Таким чином, відповідно до норм законодавства КП «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради зобов`язане було повідомити відповідачку про заплановану повірку приладу обліку води.

Проте позивачем, не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт надсилання ним повідомлення відповідачці про необхідність проведення останньою періодичної повірки обліку приладу води, а пропущення з вини позивача строку такої повірки потягло за собою нарахування обсягу спожитої відповідачкою води не за показаннями лічильника, а як різниці між показниками комерційного (будинкового) лічильника і суми розподільних (квартирних) лічильників у будинку.

Отже колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що розрахунок обсягу спожитої відповідачкою води повинен здійснюватися відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг як різниця між показниками комерційного (будинкового) лічильника і суми розподільних (квартирних) лічильників у будинку.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки перед позивачем за надані ним послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 27105 грн 80 коп. виникла з вересня 2022 до грудня 2022 року, проте відповідачкою у 2022 році здійснено плату за надані послуги відповідно до норм споживання, у зв`язку з чим у неї станом на 01 січня 2023 року заборгованість відсутня.

Відтак колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь КП «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради заборгованості з централізованого водопостачання та водовідведення.

За таких обставин, рішення суду на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову КП «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України слід стягнути з КП «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 4542 грн 00 коп.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст.389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Стягнути з Комунального підприємства «Глухівський водоканал» Глухівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 4542 гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова