Справа № 588/188/25
Провадження № 2/588/246/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача Мєшнік К.І. у лютому 2025 року звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» із метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 30.08.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 60000,00 грн.

Таким чином АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та у межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не надав банку своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору.

Прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, тому 03.05.2024 позивач направив повідомлення відповідачу про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості.

Станом на 03.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (за тілом кредиту) становить 104138,73 грн.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.08.2018 у розмірі 104138,73 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 10.02.2025 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд.

07.03.2025 представник відповідача Сумцов Є.С. подав додаткові пояснення у справі, в яких вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування коштів відповідачу. Також не підтверджена сума заборгованості, оскільки кредит був наданий у розмірі 60000 грн, а позивач просить стягнути з відповідача 104137,73 грн тіла кредиту. Крім того, надані позивачем Умови і правила у редакції чинній з 27.11.2021, тоді як кредитний договір у виді анкети-заяви був підписаний позичальником 30.08.2018. Тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову повністю та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати на отримання професійної правничої допомоги.

11.03.2025 представник позивача Мєшнік К.І. подав додаткові пояснення, у яких вказав, що відповідач 30.08.2018 успішно пройшов процедуру ідентифікації, верифікації та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підписанням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 30.08.2018, а також засвідчив, що він повідомлений банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Без погодження у мобільному застосунку «Мonobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливим вхід головне меню за стосунку «Мonobank». А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у виді кредитного ліміту. В момент підписання договору 30.08.2018 діяли Умови і правила обслуговування в редакції від 30.08.2018. Саме в цій редакції відповідач отримав примірник вказаних Умов у мобільному додатку в день укладання договору. Серед іншого у вказаних Умовах і правилах сторони фактично погодили і порядок внесення змін до договору. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 50000 грн, баланс складає (мінус) 54138,73 грн, тобто заборгованість складає 104138,73 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 50000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 54138,73 грн. Овердрафт виникає коли на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсотками до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором у розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, платежі розстрочки. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, вникла заборгованість. Крім того, відповідачем було оформлено 1 заяву на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 12078 грн та 2 заяви на послуги «Кредит готівкою» на загальну суму 59000 грн (19000 грн +40000 грн = 59000 грн), а також 1 заява послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 9500 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по картці за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 753954,20 грн та зроблено витрат по картці на суму 858092,93 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 104138,73 грн (858092,93 грн - 753954,20 грн = 104138,73 грн). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. Поповнення, які проводив відповідач свідчать про те, що він усвідомлював, що винен банку кошти, які використовував з кредитного ліміту, а отже, повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання даних йому коштів. Сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору. Оскільки кошти на погашення цих послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зросла. Також представник вказав, що вважає заявлений представником позивача розмір понесених витрат на правничу допомогу завищеним, не співмірним зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами) та часом, затраченим на вчинення процесуальних дій та підготовку документів.

20.05.2025 представник відповідача Сумцов Є.С. подав додаткові пояснення у справі, у яких вказав, що позивачем надано до суду виписку по банківському рахунку відповідача з рухом коштів за період з 30.08.2018 по 03.10.2024, із якої вбачається, що за період з 01.04.2022 по 01.05.2024 позивачем безпідставно було здійснено списання відсотків на загальну суму 61949,10 грн. Враховуючи відсутність доказів щодо узгодження між сторонами відсоткової ставки за користування кредитом, сума позовних вимог має бути зменшена до 42189,63 грн.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача також подав заяву в якій зазначив, що просить розглянути справу без участі сторони відповідача, позицію викладену у поясненнях підтримує.

Враховуючи вказані заяви суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, що 30.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг згідно із якою отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 23).

У вказаній анкеті-заяві зазначено, що дана заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Суд погоджується із доводами представника відповідача та не погоджується із доводами позивача про те, що анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 30.08.2018 разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, у тому числі наданими представником позивача, які діяли станом на 30.08.2018, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, з огляду на таке.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Також суд враховує, що витяг з «Умов та правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank», який було додано позивачем до позовної заяви на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.08.2018 шляхом підписання анкети-заяви.

Крім того, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Отже, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображенів анкеті-заяві, яку підписав ОСОБА_1 30.08.2018.

Згідно із довідкою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про наявність рахунку від 10.03.2024 на ім`я відповідача в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (а.с. 125).

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту виданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 10.03.2025 вбачається, що розмір кредитного ліміту установленого відповідачу неодноразово змінювався, зокрема остання зміна кредитного ліміту відбулася 11.12.2021 на збільшення ліміту до 50 000 грн (а.с. 126).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 03.10.2024 складає 104138,73 грн, яка складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 8-22).

Суд не погоджується із вказаним розрахунком зважаючи на таке.

Як вбачається із виписки про рух коштів по картці відповідача за період із 30.08.2018 по 03.10.2024 останній користувався кредитними коштами, зокрема знімав готівку, оплачував покупки, перераховував кошти на інші рахунки, поповнював картковий рахунок, поповнював рахунок мобільного телефону. За час користування карткою відповідачем було поповнено картковий рахунок на суму 753954,20 грн та зроблено витрат по картці на суму 858092,93 грн (а.с. 85-124).

Також із вказаної виписки вбачається, що у період із 01.04.2022 по 01.05.2024 позивачем здійснено списання відсотків на загальну суму 61949,10 грн. Проте умовами укладеного між сторонами договору відсоткова ставка за користування кредитом не була погоджена.

Враховуючи, що відсоткова ставка між сторонами не була узгоджена, суд погоджується із позицією представника відповідача та вважає, що списання відсотків за договором було здійснено позивачем безпідставно.

Таким чином, заборгованість, яку повинен сплатити відповідач за кредитним договором становить суму в розмірі 42189,63 грн (104138,73 грн - 61949,10 грн= 42189,63 грн).

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню у розмірі 42189,63 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн.

Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 40,51%, тому витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 1226,64 грн.

Вирішуючи питання про стягнення із позивача понесених відповідачем судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 12.02.2025; додаток №1; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 12.02.2025; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 19.05.2025; фіскальний чек від 19.05.2025 про перерахування відповідачем адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 7000 грн.

Указані докази підтверджують факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 7000 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Дослідивши надані представником відповідача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 19.05.2025, до складу витрат на професійну правничу допомогу адвокатом включено представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у розмірі 1000 грн (1 судове засідання = 1 година).

Проте у судових засіданнях адвокат не приймав участі, тому розрахунок вартості послуг за представництво інтересів відповідача у судовому засіданні є безпідставним.

Крім того, заява про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви, в розмірі 500 грн, про що зазначено в акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 19.05.2025, не підлягають відшкодуванню. Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 02.02.2024 по справі №910/9714/22.

Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 до суми 5500 грн.

Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

За таких обставин, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено (59,49%), що становить 3271,95 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, зважаючи не те, що в даній справі позов задоволено частково та більшу суму судових витрат покладено на позивача, тому суд вважає за необхідне зобов`язати позивача сплатити різницю судових витрат у розмірі 2045,31 грн, звільнивши сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись вимогами статей 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 272, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.08.2018 у розмірі 42189 (сорок дві тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн 63 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 та кошти на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 2045(дві тисячі сорок п`ять) грн 31 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», адреса місцезнаходження: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04114, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О. О. Огієнко