ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5376/25 Справа № 199/3015/25 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів шляхом визнання бездіяльності незаконною, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2025 року про залишення частини позовних вимог без розгляду, ухвалене у складі судді Руденко В.В., -

ПОСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про захист прав споживачів шляхом визнання бездіяльності незаконною, стягнення моральної шкоди, в якій просив:

- визнати незаконною бездіяльність АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», щодо невиконання вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №33 від 22.01.2015 про затвердження Типового договору на розподіл природного газу в частині невиконання вимог частини 3 Постанови НКРЄКП № 33 від 22.01.2015 шляхом приведення договірних відносин зі мною, як із споживачем, у двомісячний строк у відповідність до вимог Типового договору.

- визнати незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», щодо невиконання вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині порушення вимог частини 3 Постанови про приведення своїх договірних відносин із споживачами у відповідність до вимог Типового договору розподілу природного газу в тримісячний строк з дати набрання чинності цією постановою.

- визнати незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року.

- визнати незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині невиконання вимог абзацу 3, пункту 5.5, розділу V «Порядок обліку природного газу, що передається Споживачу» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року.

- визнати незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», щодо невиконання вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині порушення вимог частини 3 Постанови про приведення своїх договірних відносин із споживачами у відповідність до вимог Типового договору розподілу природного газу в тримісячний строк з дати набрання чинності цією постановою.

- визнати незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року.

- визнати незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу в частині невиконання вимог абзацу 3, пункту 5.5, розділу V «Порядок обліку природного газу, що передається Споживачу» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року.

- стягнути з Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», , на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну незаконними діями і бездіяльністю щодо порушення прав, свобод і законних інтересів споживача ОСОБА_1 в сумі 800000 (вісімсот тисяч) гривень.

- стягнути з Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», , на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну незаконними діями і бездіяльністю щодо порушення прав, свобод і законних інтересів споживача ОСОБА_1 в сумі 700000 (сімсот тисяч) гривень.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2025 року частину вимог, а саме: - визнання незаконною бездіяльність Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року; - визнання незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року, залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи правильного вирішення питання, та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, чим порушив норми процесуального закону.

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Відповідачі в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 199/1659/25 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» про визнання факту бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, провадження по якій відкрито ухвалою суду від 11 лютого 2025 року, де заявлені аналогічні вимоги щодо визнання незаконною бездіяльності Акціонерного Товариства "Оператор Газорозподільної Системи "Дніпрогаз", щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року. Та щодо визнання незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України», щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N° 2494 від 30.09.2015 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року.

Залишаючи без розгляду частину позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні іншого судді цього ж суду є інша справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підстави для залишення позову без розгляду законодавцем визначено у статті 257 ЦПК України. Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Приписи пункту 4, частини першої статті 257 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема, залишати позов без розгляду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15 (провадження № 14-58цс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями статті 257 ЦПК України.

У свою чергу, нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вимог пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду викладено в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/16267/17, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/2532/22-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 520/97/18, від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськавід 11 лютого 2025 рокувідкрито провадження у справі №199/1659/25,де заявлені аналогічні вимоги.

Як вбачається, у справі №199/1659/25, яка перебуває на розгляді у судді Кошля А.О. (справа №199/1659/25 (2/199/2366/25) ОСОБА_1 просив суд: «Визнати факт бездіяльності Акціонерного Товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», , щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 10.01.2025 року.» Окрім цього просив: «Визнати факт бездіяльності Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», , щодо Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.03.2025 6 порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 10.01.2025 року.»

У справі, що переглядається ОСОБА_1 просив суд визнати незаконною бездіяльності АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року. Та щодо визнання незаконною бездіяльність Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», щодо порушення вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем в частині невиконання вимог абзацу 6, пункту 4, частини 4, розділу IX. «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» якою затверджено обов`язок Оператора ГРМ не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу по об`єкту споживача у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року.

Тобто періоди, в яких ОСОБА_1 вимагає визнати бездіяльність газорозподільних компаній різні. Періоди у справі №199/3015/25 (2/199/2774/25) в межах якої суддя Руденко В.В. залишила позов без розгляду, по датах такі: у період часу із 03.11.2022 року до 01.06.2023 року; у період часу із 01.06.2023 року до 10.01.2025 року. А періоди у справі №199/1659/25 (2/199/2366/25), що розглядається суддею Кошля А.О., на яку посилається суддя Руденко В.В. як на підставу для залишення без розгляду, такі у період часу із 03.11.2022 року до 10.01.2025 року; у період часу із 03.11.2022 року до 10.01.2025 року.

Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність в провадженні суду позову з аналогічним предметом та з аналогічних підстав, у зв`язку із чим помилково залишив частину позовних вимог без розгляду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог постановити окрему ухвалу про допущення суддею нижчої інстанції ОСОБА_2 істотного порушення норм процесуального права яку направити до Вищої Ради Правосуддя для відповідного реагування на порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, десятої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Як передбачено ст.209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Таким чином, процесуальним законом передбачено право суду постановити окрему ухвалу саме при розгляді справи по суті, тобто при ухваленні рішення по суті справи.

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції переглядається ухвала суду першої інстанції в частині залишення без розгляду частини позовних вимог, що не є розглядом справи по суті спору, тому відсутні підстави для розгляду питання винесення окремої ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Статтею 374 ЦПК України визначено повноваження суду апеляційної інстанції, відповідно до яких суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, а так само скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної ухвали суду в часті залишення частини позовних вимог без розгляду знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України, для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2025 року та повернення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 193, 194, 367, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2025 року в частині залишених без розгляду позовних вимог - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз», Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів шляхом визнання бездіяльності незаконною, стягнення моральної шкоди, в оскарженій частині - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 09.05.2025р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв