Справа № 352/635/25
Провадження № 2/352/518/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гриньків Д.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

20.03.2025 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.06.2022 року в с. Черніїв сталася ДТП за участю водія "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та водія мотоцикла марки Geon ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач ОСОБА_1 . В результаті ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а мотоцикл потерпілого - механічних пошкоджень. Вироком суду від 13.12.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, задоволено цивільний позов ОСОБА_3 . Транспортний засіб ОСОБА_2 був застрахований у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу 002751007. Про ДТП, яка сталася 24.06.2022 року відповідач 1 одразу повідомив свою страхову компанію, однак позивачу не відомо, чому відповідачем 2 не було здійснено виплату страхового відшкодування після винесення вироку. Окрім цього, вказує що позивач з 28.02.2022 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , тобто несе військову службу. Відтак позивач не звертався до страхової компанії після завершення розгляду справи через поважні причини. На підтвердження завданої шкоди позивач замовив проведення оцінки у суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , згідно якої вартість відновлювального ремонту мотоцикла Geon становить 28682,32 грн. Станом на дату подання позовної заяви шкода, завдана ДТП жодним із відповідачів не відшкодована, тому просить задовольнити позовні вимоги.

ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» скористався правом на подання відзиву, у якому проси відмовити в задоволенні позову з таких підстав. Так стороні відповідача не зрозуміло, як оцінювач, що виготовив звіт дійшов висновку, що всі пошкодження мотоциклу Geon отримані внаслідок ДТП, що сталося 24.06.2022 року, оскільки огляд даного транспортного засобу здійснювався через 2,5 роки після вказаного ДТП. Окрім цього, у висновку оцінювача №27-02-2025 вартість запасних частин для ремонту мотоциклу Geon, номерний знак НОМЕР_4 , вказано з урахуванням податку на додану вартість, що суперечить п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року. Також позивачем не надано доказів оплати проведеного ремонту транспортного засобу. Вважає, що розмір страхового відшкодування зменшується на суму податку на додану вартість, що у даному випадку становить 3021, 87 грн.

Також, вказує, що всупереч п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 року, водій мотоцикла Geon своєчасно не повідомив страхову компанію відповідача 2 про ДТП, а повідомлення про страхове відшкодування було ним подано до НАСК «Оранта» через 1 рік та 4 місяці після ДТП. Щодо доводів позивача про те, що проходження останнім військової служби зазначив, що доказів того, що позивач постійно з 24.06.2022 року знаходився у зоні бойових дій, а не у місті, де розташована військова частина НОМЕР_3 , до позову не додано. Тому вважає, що позивач мав можливість звернутися до страхової компанії чи суду із заявою про виплату страхового відшкодування у строк, визначений законодавством, зокрема засобами поштового зв`язку, через онлайн-сервіси або представника.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Микулич І.В. подав до суду відповідь на відзив страхової компанії, у якому просив не брати до уваги відзив відповідача 2 з таких підстав. Так, представник позивача зазначає, що 13.12.2024 року вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області було вирішено питання щодо речових доказів. Зокрема, суд вирішив, арешт в частині відчуження та розпорядження майном, накладений згідно ухвал слідчих суддів Івано-Франківського суду від 28.06.2022 року на мотоцикл марки «Geon», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить позивачу скасувати. Речовий доказ по даному кримінальному провадженню мотоцикл марки «Geon», реєстраційний номер НОМЕР_4 повернуто за приналежністю позивачу тільки після 13.12.2024 року. На противагу твердженням відповідача 2, позивач зазначає, що з 28.06.2022 року мотоцикл марки «Geon», реєстраційний номер НОМЕР_4 був арештований, та доступу до нього позивач немав.

Таким чином, позивач не зміг здійснити вчасно оцінку пошкоджень мотоцикла марки «Geon», реєстраційний номер НОМЕР_4 , оскільки таке майно перебувало в арешті при кримінальному провадженні.

Щодо пропуску строку звернення представник позивача вказує, що позивача згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 28.02.2022 року № 35 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 на посаду начальника апаратної, а відтак він ніс військову службу. Як відомо, дана цивільна справа є відкритою та розглядається у спрощеному провадженні. Через те, що позивач входить до військовослужбовців сержантського складу та документи щодо його відрядження на лінію фронту (передову) містять чутливу інформацію, він не має можливості їх надати у судове засідання, яке є відкритим. А відтак вважає, що вчиняючи дії, які стосувались захисту суверенітету та захисту незалежності держави України, він пропустив строк звернення до відповідача 2 в силу поважних причин.

Представник відповідача - страхової компанії подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких вказав, що представником позивача не заперечувалося те, що у звіті оцінювача вартість ремонту пошкодженого мотоцикла Geon визначена з ПДВ. Окрім цього представник позивача не навів жодної причини, чому син позивача, водій мотоцикла Geon ОСОБА_3 не подав до страхової компанії повідомлення про ДТП та відомості про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, а також не звернувся із позовом чи заявою про виплату страхового відшкодування. Щодо неможливості позивача звернутися із заявою до НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування зазначає, що доказів того, що позивач постійно проходив військову службу в зоні бойових дій та не перебував у відпустці представником позивача не надано. Тому вважає, що сам факт проходження військової служби позивачем у ЗСУ не може бути поважною причиною пропущення річного строку для звернення із вказаною заявою. Тому просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надіслав письмові пояснення у яких зазначив, що його відповідальність як водія автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 застраховано в ПАСК «Оранта» згідно договору №АТ2751007, в якому встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 130000 грн. Вважає, що оскільки його відповідальність застрахована, то шкоду в межах ліміту відповідальності має відшкодовувати страхова компанія. Тому просив у позові до нього відмовити.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21.03.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Скасовано арешт в частині відчуження та розпорядження майном, зокрема, мотоциклом Geon реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_1 . Вирок набрав законної сили 14.01.2025 року.

Так, згідно встановлених судом обставин 24 червня 2022 року приблизно о 10 годині 10 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_5 рухався по вул. Надвірнянська у с. Черніїв, Івано-Франківської міської територіальної громади та наближався до регульованого перехрестя з вул. Січових Стрільців. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, по одній смузі у кожному напрямку. В цей час у зустрічному напрямку по своїй смузі рухався мотоцикл марки Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 . Під час проїзду зазначеного перехрестя при зеленому сигнал основного світлофора, водій ОСОБА_2 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч не надав перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.10-12).

З повідомленням про ДТП, яка сталася 24.06.2022 року та заявою про страхове відшкодування до НАСК «Оранта» 30.10.2023 року звернувся ОСОБА_2 - водій забезпеченого транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_5 , потерпілою особою зазначив ОСОБА_3 - водія пошкодженого транспортного засобу Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником транспортного засобу Geon реєстраційний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_1 (а.с.14).

10.02.2025 року в місті Івано-Франківськ по вулиці Богдана Хмельницького 90-А оцінювачем ОСОБА_4 був проведений огляду транспортного засобу Geon Road 250, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік випуску 2017, власником якого є ОСОБА_1 (а.с.20).

У відповідності до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 № 27-02-25 від 03.03.2025 року, власником якого є ОСОБА_1 , який виконав суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту становить 28682,32 грн (а.с.15-19).

Згідно даних ремонтної калькуляції №27-02-25 від 01.03.2025 року транспортного засобу Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість ремонту останнього складає 28682,32 грн (а.с.23).

На підставі рахунку-фактури б/н від 17.02.2025 року за послуги з оцінки завданих пошкоджень мотоцикла Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 , суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 6700 грн (а.с.31,32).

З відповіді НАСК «Оранта» від 28.02.2025 року адвокату Микуличу І.В., який здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 вбачається, щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок ДТП 24.06.2022 року за участю забезпеченого транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_5 , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.03.2022 року №АТ2751007, то така за пошкодження транспортного засобу Geon, реєстраційний номер НОМЕР_4 не здійснювалася. Вказали, що відповідно до інформаційної системи НАСК «Оранта» 24.06.2022 року страхувальник повідомив про настання ДТП (а.с.9).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 28.02.2022 року №35 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу під час мобілізації в особливий період зараховано на посаду начальника апаратної (а.с.33).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 25.01.2025 року №1472/139, старший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 та на даний час виконує завдання за призначенням в Запорізькій області (а.с.34).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

У статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

У пункті 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 32.7 ст. 32 цього Закону шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 20.11.2024 року у справі № 756/2755/22 колегія суддів вважала правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (тобто без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховою виплатою за європротоколом (див. близький за змістом висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц). Інакше кажучи, винуватець ДТП має відшкодувати потерпілому різницю між вартістю ремонту автомобіля потерпілого без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкоджених деталей і сумою страхової виплати за європротоколом.

Крім того, згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що: «підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані Закон №1961-IV, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності».

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 694/1482/21, викладеній у постанові від 20.08.2024 року.

Згідно позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.12.2020 року у справі №565/1210/19: відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.12.2020 року у справі №911/286/20 та у постанові Верховного Суду від 12.07.2023 року у справі №591/1861/22.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України).

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так, судом встановлено, що вироком суду у справі за №352/1727/22 від 13.12.2024 року, встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України, по події, яка мала місце 24.06.2022 року за участю забезпеченого транспортного засобу та мотоцикла марки Geon під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є позивач.

Суд зазначає, що аналізуючи законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

Суд враховує, що поведінка позивача є добросовісною. Так, як встановлено судом позивач з 28.02.2022 року перебуває на військовій службі по мобілізації в особливий період та на даний час виконує завдання за призначенням у Запорізькій області. Ці обставини, на переконання суду, об`єктивно свідчать, що ОСОБА_1 строк пропущено через незалежні від особи причини, і він має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика винної у спричиненні шкоди особи у судовому порядку.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 надано докази на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування завданої шкоди, зокрема звіт про оцінку колісного транспортного засобу.

В той же час, суд приймає до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 694/1482/21, від 12.07.2023 року у справі № 591/1861/22 та від 21.12.2020 року у справі №911/286/20, а саме те, що відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ).

З урахуванням того, що згідно даних ремонтної калькуляції при визначенні вартості запасних частин задане значення ДК 02-0, то суд дійшов до переконання про необхідність зменшення вартості відновлювального ремонту в частині вартості запасних частин на суму ПДВ (20%), оскільки документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту в матеріалах справи відсутнє. Отже розмір страхового відшкодування в цій частині становить 14504,98 грн (18131,22 грн - 20%=14504,98 грн).

Одночасно з системного аналізу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Так, спеціальні норми Закону обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22), а також вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29).

Отже, на переконання суду, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, з урахуванням розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, та який має бути виплачений страховиком, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

В той же час, вирішуючи питання розміру майнової шкоди, яка завдана позивачу, суд враховує наданий ним звіт про оцінку вартості матеріального збитку, згідно з яким вартість відновлювального ремонту, без урахування коефіцієнту зносу, становить 25 056,08 грн, врахувавши при цьому зменшення вартості відновлювального ремонту в частині вартості запасних частин на суму ПДВ (20%), що складає 14 504,98 грн.

Отже, враховуючи п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, який визначено оцінювачем у розмірі 70% (0,7), становить 14 902,59 грн (10 501,1 грн (вартість ремонтно-відновлюваних робіт) + 50 грн (вартість необхідних для ремонту матеріалів за мінусом малоцінних деталей, які відносяться до запчастин) + 14 504,98 грн (вартість нових запасних частин) х (1-0,7)), який і підлягає до стягнення з страхової компанії.

В той же час, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути різницю між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнт фізичного зносу та страховим відшкодуванням, що становить 10 153,49 грн.

З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити частково.

VІІ. Судові витрати.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині стягнення витрат за виготовлення звіту, то враховуючи часткове задоволення позову позивачу підлягає відшкодуванню 5 852,93 грн витрат, з яких із ОСОБА_2 слід стягнути 2 371,61 грн (відсоток задоволених до нього вимог становить 40,52), а з страхової компанії 3 481,32 грн (відсоток задоволених до неї вимог становить 59,48).

Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то згідно ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави 490,79 гривень судового збору, а з відповідача страхової компанії 720,62 грн судового збору.

На підставі ст.16 Цивільного кодексу України ст.22, 32, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10 153 (десять тисяч сто п`ятдесят три) грн 49 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 14 902 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дві) грн 59 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 371 (дві тисячі триста сімдесят одну) грн 61 коп. витрат пов`язаних із виготовленням звіту про оцінку вартості матеріального збитку.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 3 481 (три тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 32 коп. витрат пов`язаних із виготовленням звіту про оцінку вартості матеріального збитку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету 490 (чотириста дев`яносто) грн 79 коп. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в дохід Державного бюджету 720 (сімсот двадцять) грн 62 коп. судового збору.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 ;

Представник позивача: адвокат Микулич Ігор Володимирович, вул. Пасічна, 38/85, м. Івано-Франківськ, РНОКПП: НОМЕР_8 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 ;

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, ;

Представник відповідача: Баран Василь Володимирович, вул. Дністровська, 30, м. Івано-Франківськ, РНОКПП: НОМЕР_10 .

Рішення складене у повному обсязі 21.05.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.