Справа №760/602/24 2-п/760/28/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю:

секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

представника заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на майно. Припинено право власності ОСОБА_3 на частину квартири АДРЕСА_1 , та складається з 2 кімнат, житловою площею 28,3 кв. м,загальною площею 42,4 кв. м. Визнано за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , та складається з 2 кімнат, житловою площею 28,3 кв. м,загальною площею 42,4 кв. м. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 524 523,50 грн, в якості вартості частки, право власності останнього на яку припиняється в даному випадку, за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок ТУ ДСА в м. Києві № НОМЕР_1 за квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН348 від 05 червня 2024 року та № ПН628 від 09 липня 2024 року.

06 лютого 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Асатрян О. В. звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення. В обґрунтування заяви зазначає, що у судові засідання по справі відповідач не міг з`явитися, оскільки не знав про час та місце їх проведення. СМС-повідомлення про дату та місце розгляду не отримував, оскільки позивачем умисно не було зазначено мобільний номер телефону останнього, щоб розглянути справу у його відсутність. Судових повісток, копії позовної заяви з додатками та будь-яких інших документів від суду не отримував.

Таким чином, відповідач був позбавлений можливості знати про час і місце розгляду справи, оскільки не був належним чином повідомлений, тому причини його неявки у судові засідання є поважними. Також, у зв`язку з неналежним повідомленням про наявність справи у суді не мав можливості подати відзив (заперечення) на позовну заяву та надати пояснення.

Крім того, відповідач не погоджується з рішенням ухваленим судом, оскільки він добровільно не покидав спірну квартиру, а виїхав за кордон з питань бізнесу. Багато років проживав в Україні, має намір повернутися до Києва та має посвідку на постійне проживання в Україні.

Квартира АДРЕСА_2 , що, як стверджує позивач належить відповідачу на праві власності, фактично належить першій дружині відповідача, яку він залишив їй добровільно, про що позивачу було достеменно відомо.

Окрім того, під час спільного проживання з позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 11 квітня 2013 року відповідач придбав квартиру АДРЕСА_3 , що оформлена на позивача та належить їй на праві власності.

Також, відповідач не погоджується на матеріальну компенсацію вартості його частки у спірній квартирі та припинення права власності. Спірну квартиру він придбав за кошти, що взяв у борг за договором позики, укладеним між ним та ОСОБА_5 , за яким йому було надано 65 000 дол. США, що на час укладення договору позики становило 1 843 679,50 грн. Відповідно до умов договору він повинен був повернути борг до 10 червня 2021 року. При цьому, позивач надала згоду на укладення такого договору, а спірна квартира була придбана в інтересах сім`ї, у зв`язку з чим, даний договір створив зобов`язання щодо його виконання і для позивача. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору позики, було задоволено позов ОСОБА_5 про стягнення боргу та стягнуто з відповідача 1 852 182,14 грн.

З урахуванням викладеного, вважає, що при розгляді справи про припинення права власності на частку у спільному майні подружжя судом повинні були бути досліджені вищевказані обставини, оскільки вони мають значення для вирішення спору по суті.

Зазначає, що відповідач згодний виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості частки спірної квартири.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач був позбавлений можливості подавати докази та заперечувати, заочне рішення підлягає скасуванню, тому просила заяву задовольнити.

12 березня 2025 року до суду надійшли письмові заперечення позивача на заяву відповідача про перегляд заочного рішення, в яких представник зазначила, що твердження відповідача про те, що його не було належним чином повідомлено про розгляд судової справи спростовуються матеріалами цієї справи. Зокрема, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач вказує своїм місцем проживання: АДРЕСА_4 , також у договорі про надання йому правової допомоги вказана зазначена адреса. Отже сторона відповідача підтверджує факт його проживання за такою адресою. Крім того, судом було розміщено оголошення на вебсайті суду про виклик відповідача у судове засідання на 29 листопада 2024 року. Таким чином, суд належно у законний спосіб (надсилання повісток та розміщення оголошення) повідомив відповідача про час і день судового розгляду, натомість, відповідачем не надано суду будь-яких доказів поважності причин неявки у судові засідання та не надання заяв по суті справи чи процесуальних заяв, не надано доказів, що свідчили про неналежне повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи.

Окрім того, твердження відповідача, що частка спірної квартири є його єдиним житлом спростовується дослідженими під час ухвалення рішення доказами, зокрема, у матеріалах справи міститься витяг з державного реєстру нерухомого майна, згідно з яким єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 є відповідач.

Що стосується посилань відповідача на неврахування судом при ухваленні рішення наявності судового рішення, яким стягнуто з нього борг за договором позики, отримані кошти за яким були витрачені на спірну квартиру, тобто в інтересах сім`ї, то зазначеним рішенням встановлено, що сторонами не було надано доказів і судом не встановлено, що отримані відповідачем грошові кошти за вказаним договором були використані в інтересах сім`ї. Крім того, позивач свою згоду на укладення договору позики не надавала. Таким чином, указане рішення про стягнення боргу не має будь-яких правових наслідків для предмету спору у цій справі.

Також, із заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що сума компенсації вартості частки спірної квартири відповідачем не оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, відповідач не надав суду доказів поважності причин неявки у судові засідання, а також доказів, що мають істотне значення для вирішення даної справи по суті, тому просила відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала заяву з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, просила відмовити у задоволенні заяви.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Частиною першою статті 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Так, з матеріалів справи вбачається, та не заперечується відповідачем ОСОБА_3 , що адресою реєстрації останнього є: АДРЕСА_4 .

Копія ухвали суду про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження разом з копією позовної заяви та додатками до неї, судовою повісткою про виклик останнього у підготовче судове засідання на 06 червня 2024 року об 11-00 год., направлялися за вищевказаною адресою, проте кореспонденцію ОСОБА_3 не отримав та коверт повернувся до суду з відміткою поштової служби «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про наступні судові засідання, призначені на 10 липня 2024 року, 17 жовтня 2024 року, 15 листопада 2024 року та 29 листопада 2024 року відповідач повідомлявся шляхом направлення за вищевказаною адресою його зареєстрованого місця проживання судових повісток, проте поштову кореспонденцію суду не отримував, поштові відправлення повернулися на адресу суду з відміткою поштової служби «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, у судове засідання, призначене на 29 листопада 2024 року відповідач також повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклики на офіційному вебсайті суду.

Згідно з пунктами 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, довідка поштового відділення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» про неможливість вручення судової повістки вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18).

Крім того, у поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення відповідачем вказується адреса його місця проживання: АДРЕСА_4 .

До того ж, судом було розміщено оголошення про виклик відповідача у судове засідання на офіційному вебпорталі суду у порядку, передбаченому частиною одинадцятою статтею 128 ЦПК України.

Таким чином, відповідач був належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлений про дату, час та місце судових засідань, а судом вживались всі можливі заходи, передбачені чинним законодавством, з метою його належного повідомлення.

При цьому, суд зауважує, що навіть повістки, що надсилалися відповідачу для його виклику в судові засідання щодо розгляду його заяви про перегляд заочного рішення, повернулися до суду без вручення, проте, в судові засідання з`явився представник останнього.

Таким чином, той факт, що відповідач - ОСОБА_3 фактично не отримував судових повісток за місцем реєстрації не означає, що останній не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки таке повідомлення було зроблено у відповідності до частини восьмої та чистини одинадцятої статті 128 ЦПК України.

Отже, відповідача повідомлено про розгляд судом вказаної справи у встановленому законом порядку, але через його неявку судом було ухвалено заочне рішення.

Крім того, суд вважає, що відповідачем не було надано суду доказів, що мають істотного значення для вирішення даної справи. Зокрема, не підтверджено належними доказами, що частка спірної квартири є його єдиним житлом, оскільки під час ухвалення заочного рішення судом було встановлено, що відповідачу на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , що у вказаній заяві ним не спростовано наданими доказами.

Посилання відповідача на те, що спірна квартира була куплена ним за позичені кошти в інтересах сім`ї, які наразі стягуються з нього за рішенням суду, тому позивач також має зобов`язання щодо їх повернення, оскільки договір було укладено і за її згодою, що має істотне значення для вирішення по суті цієї справи, оцінюються судом критично. З рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики вбачається, що судом не встановлено, що отримані відповідачем грошові кошти були використані в інтересах сім`ї, а також, що позивачем надавалась згода на укладення такого договору, тому незрозуміло яке саме суттєве значення при ухваленні заочного рішення мали б вказані обставини.

Окрім того, розмір компенсації вартості частки спірної квартири відповідачем не заперечується.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 260, 280-289, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні подружжя, визнання права власності на майно, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л. М. Ішуніна