Справа № 513/1547/24
Провадження № 2/513/413/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Власенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним злочином, передбаченим ч.2 ст. 190 КК України,
у с т а н о в и в:
Представник позивача адвокат Власенко Л.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним злочином, передбаченим ч.2 ст. 190 КК України, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 153137,20 гривень, та моральну шкоду (не майнову) у розмірі 150000 гривень.
В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, володіючи відомостями, що ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та може зберігати за місцем проживання значну суму грошових коштів, обрали об`єктом свого посягання належні потерпілій грошові кошти. 27 грудня 2022 року близько 13 години 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, невстановлені особи, переслідуючи ціль незаконного збагачення, з метою реалізації спільного злочинного умислу, який полягав у заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілої ОСОБА_1 , почали телефонувати потерпілій та шляхом обману і зловживання довірою, в ході телефонної розмови, під приводом медичних працівників повідомили останній, що її родичка ОСОБА_3 потрапила у ДТП та дія проведення оперативного втручання терміново необхідні грошові кошти у сумі 4000 доларів США, а ОСОБА_2 , в свою чергу повинен паралельно координувати в телефонній розмові, щоб останній під`їжджав за місцем мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що власне ОСОБА_2 і зробив.
Після чого, потерпіла ОСОБА_1 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_2 наявні у неї грошові кошти у розмірі 80 000 грн та 2000 доларів США, після чого ОСОБА_2 зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 153 137,20 грн, виходячи з курсу долара США, встановленим НБУ станом на 27 грудня 2022 року у розмірі 36,5686 грн за 1 долар, що в 123 рази перевищує встановлений, згідно із п.5 р. XX Податкового кодексу України неоподаткований мінімум доходів громадян, який у 2022 році становив 1240,50 грн. Того ж дня ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Білгород-Дністровський Одеської області, більш точного місця не встановлено, надіслав невстановленим особам, з якими перебував у злочинній змові, яка полягала у заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами, через термінали швидких переказів гроші у сумі 120 000 грн. Своїми діями ОСОБА_2 завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду. 23 вересня 2024 року Саратський районний суд визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. ОСОБА_2 при вчиненні своїх неправомірних дій, окрім матеріальної шкоди, потерпілому також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у їх житті: щоденні думки та спогади про наслідки психо-травмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо погіршення у майбутньому стану здоров`я. ОСОБА_1 є особою похилого віку, пенсіонеркою, хворіє на атеросклеротичний кардіосклероз, миготливу аритмію, гіпертонічну хворобу II стадії, цукровий діабет II стадії та інші, що підтверджується довідкою, яка додаються до позову, а тому зазнала ще й моральних збитків. Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 , потерпілій були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, становить 150000 тисяч гривень, які підлягають відшкодуванню (компенсації) у повному обсязі. Завдану матеріальну та моральну шкоду відповідач до теперішнього часу не відшкодував та не вибачився за скоєне.
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 06 березня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача адвокат Власенко Л.В. у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Також позивач ОСОБА_1 пояснила, що їй зателефонував чоловік, щодо якого ухвалено вирок, і повідомив, що терміново потрібні кошти на лікування ОСОБА_3 , а саме медичні препарати та операція, так як у потерпілої постраждали ноги. Зазначила, що вона віддала все що мала, все що збирала все життя, пенсія маленька, постійно лікується, грошей не вистачає.
Крім того, представник ОСОБА_4 , зазначила, що позивач має тяжкий стан здоров`я, складала кошти тривалий час, цей обман для неї велике потрясіння, що відобразилось на її здоров`ї.
Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, відзиву або клопотань не подавав.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши думку позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст.15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
В силу ч. 1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст.1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Як встановлено судом, на підставі вироку Саратського районного суду Одеської області від 23 вересня 2024 року у справі № 513/949/23 встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 спричинено ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 153137,20 грн, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді іспитового строку два роки.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Зі змісту вироку слідує, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_2 цивільний позов не заявлявся.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип обов`язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідача, позивач у силу того, що цивільний позов у рамках вказаного вище кримінального провадження не заявлявся, обґрунтовано звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_2 , і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду.
Вироком суду встановлено, що, внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В позовній заяві позивач вказує, що завдану матеріальну та моральну шкоду відповідач до теперішнього часу не відшкодував та не вибачився за скоєне.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача матеріальної шкоду в сумі 153137,20 грн, яка завдана внаслідок кримінального правопорушення.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа.

У той же час розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку з урахуванням всіх обставин справи та наданих на їх підтвердження доказів, враховуючи обставини за яких були вчиненні шахрайські дії, а також наслідки цих дій, які виразились у погіршенні стану здоров`я позивача, яка залишилась без своїх заощаджень, які накопичувала все своє життя, при необхідності постійного лікування, суд дійшов висновку про необхідність визначення розміру моральної шкоди, заподіяної позивачу відповідачем, у розмірі 150000,00 грн.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 3031,37 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним злочином, передбаченим ч.2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 153137 (сто п`ятдесят три тисячі сто тридцять сім) гривень та моральну шкоду у розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 3031 (три тисячі тридцять одна) гривня 37 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 29 травня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 27 лютого 2002 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Власенко Лілія Вікторівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002725, видане на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області від 16 вересня 2015 року за № 38.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 09 липня 2013 року Арцизьким РС ГУ ДМС України в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя К. Ю. Рязанова