Справа № 758/2932/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Годованюк Ю.Р., розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (надалі за текстом - позивач, комунальне підприємство) звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач, споживач), про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язків щодо оплати наданих комунальних послуг, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1 (надалі за текстом - квартира) у сумі 49 055,65 грн. основного боргу за період з 01.01.2022 по 01.01.2025.

Відповідач заперечує проти позову виходячи з того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Ухвалою Суду від 03.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Київської міської ради (II сесія VII скликання) від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури, управління житлово - комунальним господарством міста Києва», створено комунальне підприємство (п. 17).

Згідно даного рішення, всі комунальні підприємства Подільського району м. Києва передають новоствореному Комунальному підприємству житловий фонд, який був переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 рок (п. 19).

Згаданим вище рішенням затверджено статут комунального підприємства (п. 27,1).

Відповідно до п.2.1 Статуту, який затверджений Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 року за №7, метою його діяльності є забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку.

Положеннями п.п.2.2.2 Статуту визначено, що предметом діяльності комунального підприємства є: надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово - комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку.

Основним видом діяльності комунального підприємства є: комплексне обслуговування об`єктів (81.10).

Згідно розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.01.2015 р. №50 на баланс позивача переданий житловий та нежитловий фонд, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та приватизований житловий фонд станом на 01.01.2015 р., згідно з додатком, з метою його подальшого обслуговування.

Вищевказаним переліком, визначено, що до господарського управління Комунального підприємства був переданий, поміж інших, будинок за адресою місцезнаходження квартири.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За приписами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п.З ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Положеннями п.1 ч.З ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

14.07.2015 року, на виконання вимог Закону, Комунальними підприємствами, серед яких - позивач, підготовлено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання, оферту до якого опубліковано того ж дня в газеті Хрещатик №99 (4695).

За приписами частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною другою статті 641 ЦК України реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

За, приписами статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до положень Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 14.07.2025 (надалі за текстом - Договір), наведені в ньому терміни вживаються в такому значенні:

виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання послуги споживачу, відповідно до умов Договору. Таким виконавцем по Подільському району м. Києва є Комунальне підприємство;

послуга (и) - житлово - комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово - комунальну послугу, є власником (орендарем, наймачем) житлового будинку, квартири (житлове приміщення в гуртожитку), власником (орендарем, наймачем) нежитлового приміщення.

Згідно п.2.1 Договору, предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг у житловому будинку АДРЕСА_2 , а Споживачем - забезпечення своєчасності оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п.3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Послуги оплачуються в безготівковій формі.

При цьому, згідно п.3.4 Договору, за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня відповідно до чинного законодавства.

Положеннями п.4.2 Договору передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк; у разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, відповідно до п.3.4 Договору.

Виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.5.1 Договору, споживач несе відповідальність згідно із законом за: недотримання вимог нормативно - правових актів у сфері житлово- комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені відповідно до Договору; порушення визначених цим договором зобов`язань.

Спір між сторонами розв`язується шляхом проведення переговорів або в судовому порядку (п.6.3 Договору).

Згідно додатку №1 до Договору, визначено складові тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

21.03.2021 між відповідачем (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу квартири №1026, за змістом якого відповідач передає у власність, а покупець приймає квартиру.

Відповідно до п. 15 Договору купівлі-продажу квартири право власності на придбану квартиру у покупця виникає з моменту державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в порядку встановленому чинним законодавством України.

Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 1392557 від 20.05.2025 року власником квартири є ОСОБА_2 з 23.03.2021.

Відповідно до Інформації про зареєстрованих осіб, станом на 03.03.2025 року у квартирі зареєстрований відповідач.

Таким чином, оскільки зазначений договір є публічним та договором приєднання, то відповідно відповідач приєднався до умов такого шляхом фактичного користування такими послугами та був споживачем таких послуг у період до 23.03.2021.

Отже, між сторонами у період до 23.03.2021 виникли договірні відносини, які регулюються нормами спеціального законодавства та умовами договору.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Отже, відповідач був споживачем наданих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою місцезнаходження квартири у період до 23.03.2021.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Отже, як власники та споживачі житлово-комунальних послуг, згідно ст. 162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Згідно з доводами позивача, відповідач не сплачував за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, за ним утворилась заборгованість, що становить 49 055,65 грн. за період з 01.01.2022 по 01.01.2025.

Втім, як встановлено судом, власником квартири з 23.03.2021 є ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири №1026 від 21.03.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

На позивача покладений обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів.

Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згоден, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

В той же час, сторонами у цій справі є позивач, відповідачем - ОСОБА_1 , який не є власником квартири з 23.03.2021, в той час, як позивач просить суд стягнути заборгованість за період з 01.01.2022 по 01.01.2025.

Таким чином, у даній справі відповідачем є неналежна особа - ОСОБА_1 , який не є власником квартири за заявлений період стягнення заборгованості за комунальніпослуги.

Згідно з ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 року), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону№ 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 року). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

З урахуванням вказаного вище, суд доходить до висновку про залишення позову без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - залишити без задоволення;

Учасники справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», місцезнаходження - місто Київ, вулиця Хорива, 36, ;

Відповідач : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.В. Гребенюк