Провадження № 2/761/7117/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Аббасова Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви (скарги) ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними рішень щодо відмови виконати повноваження органів досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними рішень щодо відмови виконати повноваження органів досудового розслідування, у прохальній частині якої висловлено прохання прийняти позовну заяву до розгляду, винести рішення відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України - скасувати рішення - відмови виконати повноваження, винесені органами досудового розслідування, які несуть відповідальність за законність та своєчасність та зобов`язати здійснити процесуальні дії за заявою заявника; здійснити розслідування рішень органів державної влади та відшкодувати шкоду, завдану протиправною дією органів державної влади у розмірі 5 мільйонів грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 матеріали вказаної скарги передано судді Аббасовій Н.В.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підсудність.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту вказаної позовної заяви (скарги), позивач звернувся до суду та просить прийняти до розгляду позовну заяву, при цьому винести рішення відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України - скасувати рішення органу досудового розслідування та зобов`язати здійснити процесуальні дії щодо заяви заявника, а саме здійснити розслідування рішень органів державної влади та відшкодувати шкоду, завдану протиправною дією органів державної влади.

Так, згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з цим, право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви (скарги) та доданих до неї документів, позивач звернулася до суду з цивільним позовом, проте фактично оскаржує дії органу досудового розслідування щодо нездійснення останніми процесуальних дій за її заявами, при цьому зазначає себе потерпілою стороною від незаконних дій органів держаної влади.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що дана позовна заява (скарга) не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, на виконання вимог ч 5 ст. 186 ЦПК України суд роз`яснює позивачу, що справа підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першої статті 3 КПК України). Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях визначає глава 26 КПК України.

Отже у випадку незгоди позивача з діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування чи прокурора, які урегульовані нормами КПК України, то й оскарження процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування здійснюється у порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом (скаргою) ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними рішень щодо відмови виконати повноваження органів досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Аббасова