Провадження 2/127/1597/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

В судове засідання призначене на 31.03.2025 року представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про відкладення розгляду справив зв`язку з перебуванням у іншому судовому засіданні.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено відкласти судове засідання на 28.04.2025 року о 11.00год.

В судове засідання призначене на 28.04.2025 року представник позивача повторно не з`явилася в судове засідання, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено відкласти судове засідання на 28.05.2025 року о 10.30год.

В судове засідання призначене на 28.05.2025 року представник позивача втретє не з`явилася в судове засідання, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Так, судом визнається зловживання процесуальними правами подання представником позивача адвокатом Чернілевською Р.В. заяв про відкладення розгляду справи, що заявлені з підстав відкладення розгляду даної справи в зв`язку з розглядом інших справ, адже адвокат ставить прерогативу розгляд інших справ ніж дана справа.

При цьому суд зауважує, що причини повторної неявки до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 2 ст. 210 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами і правами інших осіб, а представник позивача по справі при цьому в судове засідання не з`являється і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Таким чином, неявка в судові засідання представника позивача адвоката Чернілевську Р.В., яку було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави суду стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилося у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду вказаної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання жодного разу не з`явився з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №359/4521/15-ц, системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

З матеріалів справи слідує, що позивач та його представник були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, будучи ініціаторами цієї справи в судове засідання повторно не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутність до суду не надали.

Отже, в даному випадку існують усі підстави, передбачені ч.5 ст.223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 223, 257, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: