ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2690/21
Провадження № 2-др/362/6/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Обухова Володимира Владиславовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Хімтєкс», про стягнення компенсації статутного капіталу, майна та доходів,
28.04.2025 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Обухова В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання судових витрат по справі.
Вказуючи на те, що у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 362/2690/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Хімтєкс», про стягнення компенсації статутного капіталу, майна та доходів.
25.10.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Обуховим В.В укладено додаткову угоду, відповідно до якої адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу у цивільній справі № 362/2690/21. Відповідно до п. 3 зазначеної додаткової угоди, сторони погодили фіксований розмір гонорару у розмірі 40 000 грн., які підлягають сплаті клієнтом протягом 30 календарних днів з дати прийняття судового рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області по суті спору або закриття провадження у справі. У визначений розмір гонорару входять фактичні витрати, пов`язані з виготовленням документів та проїздом з міста Києва до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На виконання зазначеної додаткової угоди адвокатом надано, а клієнтом прийнято правничу допомогу у цивільній справі № 362/2690/21 під час розгляду у Васильківському міськрайонному суді Київської області, про що 03.04.2025 року між сторонами підписано акт прийому-передачі.
Зазначені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи № 362/2690/21, є обґрунтованими і підтверджені доказами, відповідають критеріям пропорційності і співмірності.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Хімтєкс», про стягнення компенсації статутного капіталу, майна та доходів було відмовлено.

На підставі викладеного просив, заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 40 000 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

02.05.2025 року через електронний суд до суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від ОСОБА_2 , в якому вона просить відмовити у задоволенні заяви Відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а у випадку, якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для стягнення, визначити суму витрат на професійну правничу допомогу не більше 3 000 грн. В обґрунтуваннях зазначила, що адвокат Обухов В.В., компенсацію оплати гонорару якому просить Відповідач, вступив у справу лише у 2023 році, коли відзив та докази по справі вже були наявні у матеріалах справи, оскільки були подані іншим представником Відповідача. Адвокат Обухов В.В. подав до суду 1 процесуальний документ, необхідність подання якого взагалі була не обов`язковою письмові пояснення у судові дебати. За участі адвоката Обухова В.В. по справі фактично відбулося 2 судових засідання, тривалістю не більше 15 хвилин. Крім цього, у першій заяві по суті спори Відповідач не зазначав про розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. Відтак, заявлений розмір витрат є явно завищеним, необгрунтованим та таким, що не співмірний із складністю справи

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомленні належним чином, направили заяви про розгляд справи у їх відсутності, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали цивільної справи, заяву, заперечення на заяву суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Хімтєкс» про стягнення компенсації статутного капіталу, майна та доходів було відмовлено.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

28.04.2025 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Обухова В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання судових витрат по справі.

Таким чином, дане клопотання подано в межах п`ятиденного строку після ухвалення судом рішенням. Тому представником відповідача дотримано вимог, передбачених ч.8 ст. 141 ЦПК України щодо строку звернення до суду з вказаною заявою.

Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_1 адвокат Обухов В.В. подав Договір № 01033 про надання правової (правничої) допомоги; Акт приймання-передачі надання послуг; рахунок фактуру від 03.04.2025 року.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з тим, фіксація розміру гонорару відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові від 20 січня 2021 року по справі № 357/11023/18 (провадження № 61-18258св19), у якій зазначено, що «… саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності».

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дослідивши, надані на підтвердження надання відповідачу правової допомоги та її розміру, документи, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, розгляд справи у загальному позовному провадженні, з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також зважаючи на наявність заперечення Представника позивача про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат, суд дійшов висновку, що відповідач має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Враховуючи те, що під час ухвалення судового рішення від 11.04.2025 року у справі Васильківським міськрайонним судом Київської області не вирішено питання відповідно до ст. 141 ЦПК України щодо судових витрат на оплату правової допомоги адвоката, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та часткового задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 15, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Обухова Володимира Владиславовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Хімтєкс», про стягнення компенсації статутного капіталу, майна та доходів задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 362/2690/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Хімтєкс», про стягнення компенсації статутного капіталу, майна та доходів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правової допомоги адвоката у розмірі 10 000,00 грн.

У задоволенні заяви в частині вимоги про стягнення означених судових витрат в більшому розмірі відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст додаткового рішення складено 19.05.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко