Справа № 447/1617/24 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/125/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
23 травня 2025 року м.Львів
Справа № 447/1617/24
Провадження № 22-з/811/125/25
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником Найдою Іреною Андріївною, про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,-
10 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 8 травня 2025 року, позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_4 у розмірі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий Миколаївським районним судом Львівської області у справі № 2-790/09, відкликано від виконання та долучено до матеріалів справи № 2-790/09. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 121 159,19 грн. та додаткові витрати на дитину у розмірі 15 172,02 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Проведено розподіл судових витрат.

13 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що адвокат Найда І.А. в суді апеляційної інстанції надавала послуги ОСОБА_1 з правничої (правової) допомоги. Між ними було погоджено ціну послуг, а саме: вартість участі в одному судовому засіданні - 3 000 грн., вартість підготовки і подання заяви про ухвалення додаткового рішення - 1 500 грн. На виконання вимог укладеної між ними 25 лютого 2025 року додаткової угоди, ОСОБА_1 сплатила 4 500 грн. Просить стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 4 500 грн. судових витрат. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просить здійснювати без сторони позивача.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яка підписана представником ОСОБА_5 , підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В ідповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

У ч.2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу ч.3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 8 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Встановлено, що 8 травня 2025 року до судових дебатів Найда І.А. зробила заяву, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу.

Заявник на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції подала наступні документи: ордер №136713 від 8 травня 2025 року на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Найда І.А. у Львівському апеляційному суді; копію додаткової угоди №2 до договору №02-10/09/2024 року від 25 лютого 2025 року про надання правової (правничої) допомоги, згідно умов якої, вартість участі у судових засіданнях - 3 000 грн. /одне судове засідання, вартість підготовки і подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу (за необхідності) - 1 500 грн.; рахунок - акт №БК05/003 від 12 травня 2025 року на суму 4 500 грн.; платіжну інструкцію про переказ №10233768 від 12 травня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатила АО «Бачинський та Партнери» 4 500 грн. за послуги згідно додаткової угоди №2 від 25 лютого 2025 року до договору №02-10/09/2024 про надання правової (правничої) допомоги від 10 вересня 2024 року.

15 травня 2025 року представник ОСОБА_2 - Васечко Ю.А. через систему «Електронний суд» подав до Львівського апеляційного суду заперечення на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового рішення.

Заперечення мотивоване тим, що у відзиві від 7 березня 2025 року на апеляційну скаргу не вказано у якому розмірі позивач очікує понести судові витрати. Зазначено, що витрати з підготовки і подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу не підлягають задоволення (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 2 лютого 2024 року по справі 910/9714/22). Витрати за участь в судовому засіданні 8 травня 2025 року у розмірі 3 000 грн є необґрунтованими, оскільки таке тривало лише 20 хвилин.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Встановлено, що 8 травня 2025 року розгляд справи тривав не більше 20 хвилин, у зв`язку з чим суд вважає витрати в розмірі 3 000 грн. за участь представника в такому судовому засідання завищеними, а тому їх розмір потрібно зменшити до 2 000 грн.

Щодо витрат за складання заяви про ухвалення додаткового рішення в розмірі 1 500 грн, суд звертає увагу, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією,спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, у зв`язку з чим такі витрати не підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 2 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22.

З урахуванням наведеного, необхідності витрат на правничу допомогу, складності справи, часу, витраченого на надання правничої допомоги; колегія суддів вважає, що заява підлягає до часткового задоволення і стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником Найдою Іреною Андріївною, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.. У решті заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Постанова складена і підписана 23 травня 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р.Мікуш___________________ Р.В. Савуляк