Справа № 458/253/25
У Х В А Л А

про передачу справи

27 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 заінтересована особа Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до Турківського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 10.03.2025 року направлено справу за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у зв`язку з зареєстрованим місцем проживання заявника у м. Чоп, Ужгородського району Закарпатської області.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2025 року заяву ОСОБА_1 поданої в особі уповноваженого представника Миньо М.М. заінтересована особа Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту родинних відносин- залишено без руху та повідомлено заявника про необхідність усунути зазначені недоліки заяви в строк, що не перевищує пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлено, що згідно довідки виданої старостою старостинського округу №6 Василечко Л. №26 від 05.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1968 р.н. дійсно фактично проживає без реєстрації з травня 2014 року по даний час по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що дана цивільна справа помилково направлена з Турківського районного суду Львівської області до Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно довідки виданої старостою старостинського округу №6 Василечко Л. №26 від 05.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1968 р.н. дійсно фактично проживає без реєстрації з травня 2014 року по даний час по АДРЕСА_1 .

Дана довідка в судовому порядку не була визнана не дійсною, містить всі належні реквізити документа, видана уповноваженою особою, а тому є такою, що береться судом до уваги.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що заявник ОСОБА_1 , звертаючись до Турківського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту родинних відносин не порушував правила підсудності, а у відповідності до приписів ст. 316 ЦПК України звернувся до належного суду.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Місце реєстрації заявника на території м. Чоп не є підставою та причиною для зміни підсудності цивільної справи. Нормами ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, а не "за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання ".

Відтак, завник обирав вірно Турківський районний суд Львівської області, як підсудний для даного спору, посилаючись на приписи ст.316 ЦПК України.

Отже, з наведеного можна підсумувати, що Турківський районний суд Львівської області помилково направив дану цивільну справу до Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області.

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 поданої в особі уповноваженого представника Миньо М.М. заінтересована особа Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту родинних відносин підлягають поверненню для розгляду за підсудністю до Турківського районного суду Львівської області як помилково направлені до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Проте, розгляд судом непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (частина 1статті 378ЦПК України).

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Разом з тим, враховуючи, що дана справа направлена Турківським районним судом Львівської області до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з порушенням правил, встановлених ст. 31 ЦПК України, перенаправлення справи за належною підсудністю не може вважатися спором про підсудність. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності цивільних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом. Крім того, рішення є виконанням вимог закону.

У відповідності до п.1 ч.1ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За нормами ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, суд приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів вказаної справи для розгляду до Турківського районного суду Львівської області, як помилково надісланої. У даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31,187, 260, 261,354ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 поданої в особі уповноваженого представника Миньо М.М. заінтересована особа Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту родинних відносин повернути на розгляд до Турківського районного суду Львівської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю) як помилково направлені.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца