У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/6285/25

провадження № 2/755/6121/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва, розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву представника позивача Золотопупа Сергія Васильовича про закриття провадження у справі, яку подано в межах цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького, 14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького, 14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

23.05.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання правонаступника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, з огляду на оплату відповідачем боргу після відкриття провадження у справі, а також представник просить суд вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. (ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України)

Закриття провадження у справі - це закінчення діяльності суду з розгляду цивільної справи без ухвалення рішення із зазначених у законі підстав, яке виключає можливість повторного звернення до суду із таким самим позовом.

Підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують неправомірність виникнення процесу і неправомірність його подальшого продовження. Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та надавши оцінку доводам досліджуваного клопотання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі, з огляду на реалізацію позивачем такого права, за відсутності у матеріалах справи доказів наявності підстав для неприйняття судом відмовити позивача від частини позову, ураховуючи про обізнаність останнього щодо наслідків закриття провадження у справі, передбачених ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, зокрема порядок його повернення, визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 5 частини першої та частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, з огляду на закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, позивач наділений правом звернення до суду із письмовим клопотанням про повернення йому суми сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. (ч. 3 ст. 142 ЦПК України)

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ОСББ «Шептицького, 14» укладено з Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» Договір про надання правничої допомоги № 13/03/2025 від 13.03.2025 року, відповідно до умов якого Бюро зобов`язалося надати клієнту правничу допомогу у цивільній справі за позовом клієнта до власників квартир про стягнення заборгованості по обов`язковим внескам.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору, сторони погодили, що вартість послуг складає 3 000,00 грн. Остаточна сума вартості наданих в рамках даного Договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням наданих послуг, загальної кількості годин обслуговування та їх загальної вартості, який є невід`ємною частиною Договору.

Крім того, долучено до матеріалів справи Акт приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2025 року, підписаний сторонами Договору про надання правничої допомоги № 13/03/2025 від 13.03.2025 року, відповідно до якого надано правничу Допомогу за Договором зі складення та підготовки до Дніпровського районного суду м. Києва позовної заяви до ОСОБА_1 , загальна кількість годин надання послуги становить 1,40 годин, послуги з отримання довідок 5 хв. - 250,00 грн., а всього на загальну суму 5 371,12 грн.

Разом з тим, згідно платіжної інструкції від 13.03.2025 року позивачем сплачено за послуги адвоката згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2025 року - 5 371,12 грн.

Проаналізувавши вищедосліджені докази, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги № 13/03/2025 від 13.03.2025 року на суму 5 371,12 грн., яка є оплаченою позивачем сумою наданих послуг адвокатом, та є співмірною сумою щодо обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи.

Разом з тим, вимога заявника про формування судом подання в електронній формі та подача його судом до ГУ Державної казначейської служби України в м. Києві задоволенню не підлягає, оскільки такий обов`язок суду не передбачено законом.

Керуючись ст.ст. 255, 258-261, 268, 272, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Золотопупа Сергія Васильовича про закриття провадження у справі, яку подано в межах цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького, 14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького, 14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького, 14» (м. Київ, вул. Шептицького, 14, Код ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5 371,12 грн. та судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., а всього на загальну суму 6 582 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні 32 копійки.

Повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького, 14» (м. Київ, вул. Шептицького, 14, Код ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок, сплачений відповідно до платіжної інструкції № 9СЗМ-РРС2-025Н-Х9Х6 від 13.03.2025 року.

Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 26 травня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган