Провадження №2/523/502/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

ВСТАНОВИВ

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (далі за текстом ТОВ «Інфокс») звернулося до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 та заяви-приєднання №220661/20220627/СА до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є споживачем філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс». Позивачем були надані послуги у повному обсязі по кв. АДРЕСА_1 , водночас за період з 01.01.2022р. до 31.07.2024р. ОСОБА_1 допустила прострочення оплати за надані послуги на загальну суму 8 994,41грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді 28.10.2024р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 направила до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що розрахунок заборгованості був проведений на двох осіб, в той же час її син, ОСОБА_2 з березня 2000р. в квартирі не проживає, про що вона неодноразово повідомляла ТОВ «Інфокс», втім останнім таке було залишено без уваги. Відповідач стверджує, що вона належним чином, щомісячно, здійснює оплату за надані послуги за одну особу. Крім того, відповідач не погоджується з нарахуванням з 01.01.2022р. абонентської плати, оплату якої вона не проводила та не проводить. При таких умовах вважає розрахунок позивача незаконним та не обґрунтованим.

Представник позивача надав відповідь на відзив в якій зазначила, що доводи та аргументи зазначені ОСОБА_1 є безпідставні та спростовуються доказами наданим з їх боку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просить задовольнити. В призначене судове засідання на 28.05.2025р. не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач в судовому засіданні посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В призначене судове засідання на 28.05.2025р. не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами, що ТОВ «Інфокс» та ОСОБА_1 перебувають в договірних відносинах за умовами яких, ОСОБА_1 проживаючи в кв. АДРЕСА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що підтверджується відкритим на її ім`я особовим рахунком № НОМЕР_1 та заяви-приєднання №220661/20220627/СА до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс».

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками кв. АДРЕСА_1 в рівних частках є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ТОВ «Інфокс» на виконання умов договору забезпечило ОСОБА_1 послугами з водопостачання та водовідведення.

Водночас, вважаючи, що з боку ОСОБА_1 неналежним чином виконуються умови договору, здійснило розрахунок заборгованості на загальну суму 8 994,41грн.

У відповідності до статей 67-68, 162 ЖК України, статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.32,47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року, на споживача комунальних послуг покладено обов`язок щомісячної оплати таких послуг.

Так, відповідно до п. 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст.10 ЗаконуУкраїни«Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з нормами ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

До повноважень Кабінету Міністрів України, зокрема належать визначення та встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальним договором або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

При цьому, плата за абонентське обслуговування не є складовою тарифу, така нараховуються на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг».

Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

З дослідженого судом розрахунку заборгованості, наданого з боку позивача, слідує, що такий проведений по кв. АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2022р. по 31.07.2024р., із розрахунку на двох осіб, на загальну суму 14883,30грн., у тому числі 755,10грн. абонплата. За вказаний період абонентом ОСОБА_1 сплачено 5888,89грн. Залишок заборгованості склав 8 994,41грн.

Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. (ч.1 ст.355, ч.1.ст.356 ЦК України).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Разом з тим, як зазначалось вище, відповідач ОСОБА_1 є власником лише 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 .

З позовними вимогами про стягнення вказаної заборгованості до іншого співвласника вказаної квартири, - ОСОБА_2 , ТОВ «Інфокс» не зверталось.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, зважаючи на існуючу заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, а також на те, що позивач звернувся з позовом лише до відповідача ОСОБА_1 , та з врахуванням частки її права власності на вищезазначену квартиру, суд дійшов висновку, про необхідність стягнення з неї на користь ТОВ «Інфокс» частину заборгованості за надані послуги, з урахуванням сплаченої нею суми у розмірі 5888,89грн., що складає 1552,76грн. (14883,30грн. : 2 5888,89грн.).

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що її син ОСОБА_2 не проживає у зазначеній квартирі, а тому відповідно і не користується послугами позивача, не заслуговують на увагу, оскільки в сенсі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, незалежно від проживання або не проживання в даному житловому приміщенні. Отже, нарахована позивачем сума абонентської плати повинна бути сплачена власником (співвласником) незалежно від його фактичного проживання на житловій площі.

Стосовно не проживання ОСОБА_2 на житловій площі, як підставу безпідставного нарахування суми боргу, слід зазначити таке.

Згідно п.6 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Пунктом 45 Постанови КМУ від 5 липня 2019 р. № 690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» визначено, що споживач має право:

на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.

Доказів, визначених вказаними вище нормами про не проживання ОСОБА_2 на житловій площі в кв. АДРЕСА_1 матеріали справи не містять та такі на надані з боку відповідача. Відтак, такі заперечення ОСОБА_1 судом відхиляються.

Також незгода ОСОБА_1 не сплачувати абонентську плату жодним чином не обґрунтована, суперечить вимогам закону та судом до уваги не приймається.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що позивачем суми сплаченої нею послуги зараховувалися за інші місяці, з огляду на те, що таке не впливає на остаточний розрахунок складеного позивачем розрахунку суми боргу.

При обставинах зазначених вище суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що відповідач звільнюється від сплати судового збору, так як є інвалідом другої групи, судовий збір з неї не стягується.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суму боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 1552,76грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Учасники справи

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Рилеева, 10-а.

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 29 травня 2025р.

Суддя