Провадження № 2-з/522/270/25
УХВАЛА

21 травня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Чернявській Л.І.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі розпорядження № 729/25 від 16.05.2025 «Щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу справи» на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку», відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному суді м. Одеси, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 522/22591/24-Е провадження № 2/522/640/25.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 522/22591/24-Е провадження № 2/522/640/25 передана на розгляд судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою суду від 21.05.2025 прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 03.06.2025.

30.04.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій вона просить забезпечити позов шляхом тимчасового стягнення з відповідача на користь малолітньої дитини щомісячних аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів; ухвалити окрему ухвалу про тимчасове забезпечення дитини до винесення рішення у справі.

Заява обґрунтована тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків та не бере участі в утриманні дитини, не проживає з позивачкою та дитиною, справа уже тричі переносилась, що на думку заявника свідчить про затягування процесу розгляду справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи те, що згідно додаткових пояснень від 12.02.2025, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів його доходу, вимоги заяви про забезпечення позову є тотожними позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову міститься посилання на ст. 191 Сімейного кодексу України, як на підставу забезпечення позову шляхом тимчасового стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів відповідача.

Однак, статтею 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Вказана норма не передбачає права суду на період розгляду справи ухвалити рішення про тимчасове забезпечення дитини, як на це посилається заявник у заяві про забезпечення позову.

Враховуючи те, що позивач просить вжити заходи забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів його доходу; ст. 150 ЦПК України не передбачає такого способу забезпечення позову, як тимчасове стягнення аліментів, який за змістом є тотожним заявленим позовним вимогам, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Щодо постановлення окремої ухвали суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду справ порушень законодавства та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватись будь-якого суб`єкта, зокрема й того, який не бере участь у справі. Однак, чинне законодавство не передбачає постановлення окремої ухвали про тимчасове забезпечення дитини шляхом стягнення аліментів до вирішення справи про стягнення аліментів.

За таких обставин, підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.

Згідно з ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 149-151, 153, 258-262, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА