Справа № 165/3067/20
Провадження № 2/165/8/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
05 травня 2025 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовною заявою Управління Служби безпеки України у Волинській області до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , про визначення нечинним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити дії, -
26 жовтня 2020 року Управління Служби безпеки України у Волинській області звернулось до суду з позовом до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визначення нечинним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 02 червня 2021 року залучено до участі у даній цивільній справі за позовною заявою Управління Служби безпеки України у Волинській області до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визначення нечинним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити дії в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 .
Свої вимови позивач обгрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313 (пункт 6) за клопотанням Управління Служби безпеки України у Волинській області було включено до числа службових житлових приміщень двокімнатну комунальну квартиру АДРЕСА_1 та виділено її УСБУ у Волинській області. Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 (пункт 12) визнано таким, що втратив чинність пункт 6 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313, квартира АДРЕСА_1 була віднесена до вільного житла та передана для розподілу серед осіб, які потребують покращення житлових умов. Вважають пункт 12 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 щодо визнання таким, що втратило чинність рішення про включення до числа службових житлових приміщень двокімнатної комунальної квартири АДРЕСА_1 незаконним та таким, що порушує права УСБУ у Волинській області як установи, за якою закріплене службове житлове приміщення.
У позові вказують, що надання статусу службового житлового приміщення квартирі АДРЕСА_1 було здійснено з дотриманням наведених вище правових норм: компетентним органом - виконавчим комітетом Нововолинської міської ради рішенням від 07.10.2002 року №313, із дотриманням визначеної процедури - за клопотанням УСБУ у Волинській області шляхом її виділення УСБУ у Волинській області для розподілу згідно чинного законодавства. Рішенням від 23.01.2003 року №7 виконавчий комітет Нововолинської міської ради затвердив рішення ЖПК УСБУ у Волинській області про надання вказаної квартири співробітнику Управління ОСОБА_6 10.10.2016 року вказана квартира була звільнена ОСОБА_6 , Житлово-побутова комісія УСБУ у Волинській області рішенням від 13.02.2017 року клопоталася про її надання співробітнику ОСОБА_7 , вказане рішення після підготовки всіх необхідних документів було направлене на погодження відповідно до визначеної Інструкцією 792 процедури до ЦУ СБУ. Проте, у вересні 2017 року ОСОБА_7 звільнився з військової служби до завершення процедури надання йому службового житла. Житлово-побутова комісія УСБУ у Волинській області рішенням від 15.12.2017 року клопоталася про надання службової квартири у м.Нововолинську співробітнику ОСОБА_8 , була розпочата процедура погодження вказаного рішення з ЦУ СБУ, про що листом від 19.01.2018 року було проінформовано виконком Нововолинської міської ради. Проте, рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 статус квартири як службового житла було скасовано, правомочності УСБУ у Волинській області щодо подання клопотання про її розподіл припинені. Зміна правового статусу згаданого житлового приміщення шляхом його віднесення до вільного житла, призначеного для загального розподілу, тобто фактичне виключення з числа службового житла, рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 було здійснено з порушенням наведених вище правових норм.
Посилаються на те, що оскаржуване рішення виконкому Нововолинської міської ради, не зважаючи на те, що чинне законодавство детально і однозначно регламентує підстави та процедуру виключення квартири з числа службових, було ухвалене за відсутності обов`язкових підстав та з порушенням процедури.
Стверджують, що в оскаржуваному рішенні в якості фактичних підстав для виключення квартири з числа службових наведені: ненадання протягом тривалого часу Управлінням СБУ у Волинській області клопотання про розподіл вказаного житла, втрата чинності (вичерпання своєї дії у зв`язку з фактичним виконанням) пунктом 1 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради №7 від 23.01.2003 року (яким вказана квартира була розподілена співробітнику Управління ОСОБА_6 ) як актом індивідуальної дії. Вказують, що жодна з наведених у даному рішенні підстав не відповідає виключному переліку, наведеному у вищевказаних пункті 6 Положення-37, пункті 11 Порядку-1081, пункті 5.21 Інструкції 792.
Зазначають, що УСБУ у Волинській області інформувало виконком Нововолинської міської ради листом від 19.01.2018 року №54/11/244 про наявність потреби у вказаній службовій квартирі, а також про дії, які вживаються Управлінням в рамках встановленої Інструкцією 792 процедури розподілу службового житла (процедура включає в себе подання рапорту керівником підрозділу та особою, яка потребує службового житла (з долученням пакету документів, які підтверджують житлово-побутові умови сім`ї, право на отримання житла, наявність житла на праві власності, тощо), прийняття рішення Житлово-побутовою комісією Управління, видання наказу Управлінням, направлення комплекту документів для погодження, прийняття рішення житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, його затвердження заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, направлення начальником Управління на підставі отриманого погодження клопотання про розподіл житла до виконкому міської ради). Проте, виконком Нововолинської міської ради, володіючи інформацією про те, що потреба у службовому житлі в Управлінні СБУ у Волинській області не відпала, ухвалив 15.05.2018 року рішення №154 про визнання таким, що втратив чинність пункту 6 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313 про включення до числа службових житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 та виділення її УСБУ у Волинській області.
Посилаються на те, що у пункті 6 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313 відсутня вказівка про надання квартирі статусу службової виключно з метою забезпечення житлом якогось конкретного співробітника УСБУ у Волинській області, квартира була закріплена за УСБУ у Волинській області для подання клопотання щодо її розподілу відповідно до законодавства невизначеному числу співробітників.
Вказують, що втрата чинності актом індивідуальної дії - пунктом 1 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради №7 від 23.01.2003 року, яким вказана квартира була розподілена співробітнику Управління ОСОБА_6 , (вичерпання своєї дії у зв`язку з фактичним виконанням - звільненням службової квартири особою, якій вона була розподілена) як юридичний факт не тягне за собою також втрату чинності іншим розпорядчим актом - рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313 про включення квартири до числа службових житлових приміщень та закріплення її за УСБУ у Волинській області. Звільнення службової квартири попереднім користувачем є підставою для подання клопотання про її розподіл виконкомом іншому співробітнику, а не підставою для визнання таким, що втратило чинність первинного рішення про включення квартири до числа службових.
Вважають, що якщо виконком Нововолинської міської ради вважає рішення від 07.10.2002 року №313 виконаним, то він не вправі його скасовувати, визнавати таким, що втратило чинність.
Вказують, що безпідставним та необгрунтованим є посилання в оскаржуваному рішенні виконкому Нововолинської міської ради на втрату чинності актом індивідуальної дії - пунктом 1 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради №7 від 23.01.2003 року - як на підставу визнання таким що втратило чинність рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313 та зміну правового статусу службової квартири.
Вважають, що була порушена процедура зміни правового статусу квартири АДРЕСА_1 із "службової, виділеної УСБУ у Волинській області для розподілу" на "вільне житло, передане для розподілу серед осіб, які потребують покращення житлових умов" не у спосіб, визначений законодавством, а шляхом визнання таким, що втратило чинність первинного рішення про включення квартири до числа службових.
Також вказують, що виконком Нововолинської міської ради розглянув питання про зміну статусу службоьої квартири на підставі «неодноразових звернень голови ОСББ». Повідомлення УСБУ у Волинській області від 19.01.2018 року №54/11/244 про те, що потреба у службовому житлі не відпала, взагалі не було враховане в ході прийняття рішення, що призвело до порушення встановленої процедури та ухвалення рішення, яке суперечить чинному законодавству. Відповідно до приписів рішення від 07.10.2002 року №313 про включення житла до числа службових виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів Управління СБУ, право клопотатися про надання цього службового житла співробітникам, тому Управління СБУ заперечує проти їх зміни чи припинення, то виконком Нововолинської міської ради не вправі скасовувати своє попереднє рішення, вносити до нього зміни. Тому вважають, що встановлена процедура зміни правового статусу службового житлового приміщення при ухваленні рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 була порушена. Порушення вимог чинного законодавства щодо підстав та процедури прийняття рішення про виключення жилого приміщення з числа службових є суттєвим, таким, що призвело до незаконності рішення, позбавило УСБУ у Волинській області визначеного законодавством та встановленого рішенням від 07.10.2002 року №313 права на звернення до виконкому Нововолинської міської ради з приводу розподілу службового житлового приміщення для проживання співробітникам Управління СБУ.
Посилаються на те, що в Управління СБУ у Волинській області потреба у використанні службового житла у м.Нововолинську не відпала, 5 сімей військовослужбовців Володимир-Волинського районного відділу, який здійснює свою діяльність в м. Нововолинську, не забезпечені житлом за місцем проходження служби, серед них учасники бойових дій, особи, переведені для проходження служби з інших регіонів України.
Стверджують, що метою подачі позову є захист інтересів Управління СБУ шляхом визнання нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради та покладення судом обов`язку на цей орган місцевого самоврядування повторно розглянути з дотриманням вимог законодавства питання про включення житлового приміщення з числа службових за умов підтвердженої живності потреби у м. Нововолинську у службовому житлі, закріпленому за УСБУ у Волинській області, і вважають, що тільки від рішення виконкому Нововолинської міської ради, а не від рішення суду за позовом Управління СБУ, залежить можливий вплив на майнові права сім`ї ОСОБА_9 .
Просять суд визнати нечинним та скасувати пункт 12 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 щодо визнання таким, що втратив чинність пункту 6 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313, зобов`язати виконавчий комітет Нововолинської міської ради повторно розглянути з дотриманням вимог законодавства питання про виключення житлового приміщення з числа службових.
Представник позивача Управління Служби безпеки України у Волинській області Вознюк В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. 09 квітня 2024 року представник відповідача Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області Дицьо І.Ю. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області за наявними матеріалами по справі. 20.11.2020 року представник відповідача Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області подав до суду відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову повністю.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.281, ст.282 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення.
Із витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 7.10.02р. №313 "Про розгляд матеріалів, поданих громадською комісією з житлово-побутових питань" вбачається, що виконком Нововолинської міської ради вирішив: "Розглянувши клопотання обласного управління служби безпеки України №20/2021 від 11 жовтня 2002р. звільненій після смерті основного наймача квартирі по АДРЕСА_2 надати статусу службового житла на підставі ст.118 ЖУ України і виділити УСБУ у Волинській області для розподілу згідно чинного законодавства.". (а.с.14).
Із витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 23.01.03р. №7 "Про розгляд матеріалів, поданих громадською комісією з житлово-побутових питань" вбачається, що виконком міської ради вирішив: "Розглянувши лист УСБУ у Волинській області "20/2129 від 06.12.02р. затвердити рішення ЖПК УСБУ у Волинській області /протокол №83 від 28.11.02р. / про виділення співробітнику УСБУ ОСОБА_6 , склад сім`ї і чол. службової квартири у АДРЕСА_2 ; 287.0 кв.м. Видати ордер.". (а.с.15).
Із листа УСБУ у Волинській обласіт від 19.01.18 №54/11/244 вбачається, що в Управлінні розглянуто лист з приводу використання службової квартири АДРЕСА_2 . Повідомлено Нововолинського міського голову ОСОБА_10 , що вказана квартира рішенням ЖПК Управління була розподілена співробітнику-військовослужбовцю Управління та проходить погодження такого рішення з ЖПК ЦУ СБУ. Потреба у використанні вказаної квартири Управління не відпала, будуть вжиті заходи щодо забезпечення своєчасної оплати за комунальні послуги (а.с.16).
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року провадження у справі за позовом Управління Служби безпеки України у Волинській до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання нечинним та скасування пункту рішення закрито, та роз`яснено позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускається (а.с.17-19).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Волинській області задоволено частково, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2019р. про закриття провадження в адміністративній справі №140/2326/18 змінено шляхом виключення з мотивувальної частини ухвали посилання на право звернення до суду із заявленими позовними вимогами в порядку господарського судочинства, зазначено про право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, в решті ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2019р. залишено без змін (а.с.20-26).
Постановою Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі №857/2615/19 Велика Палата Верховного Суду постановила: "Касаційну скаргу Управління Служби безпеки України у Волинській області залишити без задоволення, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року в редакції постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року та зазначену постанову апеляційного суду залишити без змін.". (а.с.27-29).
Із витягу з протоколу №147 засідання житлово-побутової комісії УСБУ у Волинській області від 13 лютого 2017 року вбачається, що на порядку денному слухали питання "Про стан використання службових квартир МРВ Управління", голова ЖПК Цюцюра Т.Р. повідомив, що в районах Волинської області обліковується 35 службових квартир, запропонував запрошеним на засідання начальникам МРВ повідомити про теперішній стан його використання та пропозиції. Після обговорення комісія ухвалила: "Клопотатися перед начальником Управління про надання, за погодженням з ЖПК ЦУ СБУ, двокімнатної службової квартири за адресою АДРЕСА_2 житл. пл. 27,00 кв.м, заг. пл. 53,20 кв.м старшому співробітнику охорони Володимир-Волинського МРВ старшому прапорщику ОСОБА_7 складом сім`ї 2 особи (він, донька ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 ).". (а.с.30).
Із витягу з протоколу №153 засідання житлово-побутової комісії УСБУ у Волинській області від 15 грудня 2017 року вбачається, що на порядку денному слухали питання "Про розподіл житла", секретар ЖПК Єрмолаєв І.В. повідомив, що у м. Нововолинськ підлягає до розподілу службова двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 , яку звільнив ОСОБА_6 , з рапортами про отримання вказаного службового житла звернулись: співробітник охорони Володимир-Волинського МРВ УСБУ у Волинській області прапорщик ОСОБА_8 ; начальник Володимир-Волинського МРВ підполковник ОСОБА_12 . Після обговорення комісія ухвалила: "Клопотатися перед начальником Управління про те, щоб надати, за погодженням з ЖПК ЦУ СБУ, службову двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 53,2 м2, житловою площею 27,0 м2 співробітнику охорони Володимир-Волинського МРВ УСБУ у Волинській області прапорщику ОСОБА_8 , склад сім`ї 3 особи: він, дружина ОСОБА_13 , донька ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартирному обліку не перебуває.". (а.с.31).
Судом встановлено, що 6 лютого 2003 року виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області на підставі рішення виконкому №7 від 23.01.2003р. видано співробітнику СБУ ОСОБА_6 та членам його сім`ї ордер на службове жиле приміщення №130, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.43).
Згідно поквартирної картки ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з 20.04.2004р. по 10.10.2016р. (а.с.44).
Судом встановлено, що 21 травня 2018 року виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області видано внутрішньо переміщеній особі з числа інвалідів війни ОСОБА_2 та членам його сім`ї ордер на житлове приміщення №000202, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.79).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване право власності на квартиру на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.06.2018р. органом приватизації житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради Волинської області (а.с.80).
Із свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що зазанчена квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.81).
Згідно ст.ст.58, 61 ЖК Української РСР єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, надалі на підставі якого укладається відповідний договір найму такого приміщення.
Відповідно до ст.ст.118, 121 ЖК України жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.
Згідно ст.ст.121 і 123 ЖК Української РСР порядок надання службових жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства.
Порядок надання службових жилих приміщень у будинках державного та громадського житлового фонду і користування ними визначено Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР № 37 від 04.02.1988р. «Про службові жилі приміщення».
Пунктом третім Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР передбачено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.
У пункті п`ятому Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР визначено, що облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень. Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.
Пункт шостий Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР встановив, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.
Згідно пункту одинадцятого Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. №1081 «житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.».
Згідно пункту 5.13. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України від 06.11.2007 № 792 рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення.
Пунктом 5.21. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України від 06.11.2007 № 792 встановлено, що житлове приміщення виключається з числа службового у випадках: якщо в Центральному управлінні, органі, закладі чи установі СБ України тишала потреба в його використанні; якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.
Пунктом третім Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) визначено, що «гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.»
Пунктом четвертим Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 визначено, що «Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.».
Крім того, у пункті п`ятому рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначає, що «органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.».
В судовому засіданні під час розгляду справи судом встановлено, що виконавчий комітет Нововолинської міської ради, володіючи інформацією про те, що потреба у службовому житлі в Управлінні СБУ у Волинській області не відпала, ухвалив 15.05.2018 року рішення №154 про визнання таким, що втратив чинність пункту 6 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313 про включення до числа службових житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 та виділення її УСБУ у Волинській області.
Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів (пункт 6 Положення-37). При цьому у пункті 11 Порядку-1081 конкретизовано, що правом подавати клопотання до виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради наділений начальник гарнізону, командир військової частини та квартирно- експлуатаційного органу. У пункті 5.13 Інструкції 792 детально регламентована процедура підготовки клопотання про виключення житла з числа службових: рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення.
Судом встановлено, що оскаржуване рішення було ухвалене компетентним органом - Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради, однак без дотримання встановленої процедури.
Судом встановлено, що виконавчий комітет Нововолинської міської ради змінив правовий статус квартири АДРЕСА_1 із службової, виділеної УСБУ у Волинській області для розподілу на житло, передане для розподілу серед осіб, які потребують покращення житлових умов не у спосіб, визначений законодавством, а шляхом визнання таким, що втратило чинність первинного рішення про включення квартири до числа службових.
Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 рахувалась відомчою, належала позивачу Управлінню Служби безпеки України у Волинській області, а відповідач Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області в порушення вимог чинного законодавства проігнорувавши заяву УСБУ у Волинській області та передав зазначену квартиру ОСОБА_2 та членам його сім`ї, які в подальшому успішно приватизували дану квартиру.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином суд приходить до висновку про необхідність визнати нечинним та скасувати пункт 12 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 щодо визнання таким, що втратив чинність пункту 6 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313, та зобов`язати Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області повторно розглянути питання про виключення з числа службових житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 354 ЦПК України,-
Позов задовольнити.
Визнати нечинним та скасувати пункт 12 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.05.2018 року №154 щодо визнання таким, що втратив чинність пункту 6 рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.10.2002 року №313.
Зобов`язати Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області повторно розглянути питання про виключення з числа службових житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області в користь Управління Служби безпеки України у Волинській області сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо доВолинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Враховуючи, що суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ушаков М.М. з 14 травня 2025 року по 16 травня 2025 року перебував у щорічній додатковій оплачуваній відпустці повний текст рішення виготовлено 19.05.2025.

Головуючий суддя М.М. Ушаков