Справа № 308/4854/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Дуб В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1373-5321 від 31.03.2024 р., в розмірі 69 000,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 13 800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 55 200,00 гривень та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.03.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1373-5321 (Кредитний договір). Зазначений Кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С5741, для підписання Кредитного договору №1373-5321 від 31.03.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 13 800,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день.

Вказано, що Кредитодавець виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов укладеного договору. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 24.02.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 77 390,40 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 800,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 61 520,40 гривень, прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 2 070,00 гривень.

Разом з тим вказано, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 8 390,40 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 69 000,00 гривень.

Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 55 200,00 гривень; що разом становить 69 000,00 гривень.

Процесуальні дії по справі та заяви учасників справи

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін.

23.04.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу, згідно якого вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач вказує, що у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа, яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладанні договору.

Відповідач вважає, що матеріали судової справи взагалі не містять жодного доказу, що нібито укладення договору від 13.03.2024 року №1373-5321 відбувалось в порядку визначеному чинним законодавством. А тому, якщо позивач вважає, що відповідач отримував одноразовий ідентифікатор, використовував його для укладення кредитного договору, всі ці обставини повинні бути доведені належними та допустимими доказами, наприклад інформацією від мобільного оператора про належність номера телефону саме відповідачеві, підтвердження направлення смс-повідомлення на цей номер, докази, що саме відповідач реєструвалась в ЕС «кредиторів» позивачем також надані не були, як і не повідомлено, як саме проводилась ідентифікація особи, та не надано доказів такої ідентифікації.

Відповідач вказує, що позивач не надає жодного доказу, який би дозволив достовірно з`ясувати обставини нібито укладення кредитного договору; не пояснює яким чином проводилась ідентифікація особи, та чи проводилась вона взагалі; не надає доказів проведення такої ідентифікації; не надає доказів відправлення одноразового ідентифікатора відповідачеві; не надає доказів того, що саме відповідач використала нібито відправлений ідентифікатор для нібито укладення кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вважає що позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення кредитного договору від 13.03.2024 року № 1373-5321.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу. Як доказ перерахування коштів, позивач направив до суду лист від AT КБ «Приват Банк». Як вбачається із тексту Листа, в ньому відсутня інформація щодо особи отримувача коштів, підстави перерахування коштів, повного карткового рахунку на який було перераховано кошти, що унеможливлює ідентифікувати особу отримувача. Довідка ж видачі кредиту, на яку також посилається позивач, також не відповідає вимогам чинного законодавства до первинних облікових документів, а тому не є належним та допустимим доказом нібито отримання відповідачем коштів. Вказана довідка виготовлено позивачем самостійно, не визнається відповідачем. Оскільки виготовлення довідки цілком залежить від волевиявлення позивача, відповідач вважає, що така довідка не повинна прийматись судом, оскільки позивач зазначив у ній інформацію керуючись власними припущеннями, без погодження із відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, наданий позивачем лист від AT КБ «Приват Банк» не може бути належним та допустимим доказом отримання відповідачем коштів, а за відсутності доказів отримання відповідачем коштів, позовна заява не підлягає задоволенню. Позивачем не надано доказів, що відповідач володіє/використовує картку із номером НОМЕР_1 . Більше того, даний номер не є повним, оскільки символами «X» замінено 6 цифр, тобто це цифри в діапазоні від 000000 до 999999, тобто 11 млн (!) цифр.

Представник позивача у судове засідання 20.05.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення даного судового засідання на адресу суду не надходило. До позовної заяви клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримують повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання 20.05.2025 повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на його номер телефону, вказаний в матеріалах справи, що підтверджується Довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду не подавала.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 31.03.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1373-5321, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 13 800,00 грн. Договір ОСОБА_1 підписано за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатор С5741.

Пунктом 2.2. Договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому Договором.

У відповідності до умов вказаного кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 13 800,00 грн., строк кредитування - 300 календарних днів; знижена процентна ставка (1.20% в день, стандартна процентна ставка (1.50% за кожен день.

До матеріалів справи долучено Паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які підписано за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатор С5741.

Довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. підтверджується що позивач видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, відтак виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.

Крім того, довідкою про перерахування суми кредиту №1373-5321 від 31.03.2024 року підтверджується що 31.03.2024 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видало кредит ОСОБА_1 через систему платежів LiqPay 13 800,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №1373-5321 від 31.03.2024 року станом на а 24.02.2025 року становить: 77 390,40 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 61 520,40 гривень.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Позиція суду та оцінка доводів

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

На підтвердження існування договірних відносин позивачем надано договір про відкриття кредитної лінії №1373-5321 від 31.03.2024.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор С5741, для підписання договору №1373-5321 від 31.03.2024, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.

ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання, перерахувавши ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 13 800,00 грн., за договором №1373-5321 від 31.03.2024, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1373-5321 від 31.03.2024.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1373-5321 від 31.03.2024 року станом на 24.02.2025 року становить 77 390,40 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 61 520,40 гривень, що підтверджується розрахунком.

Разом з тим, позивач у позовній заяві вказує, що до відповідача застосовано Програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме частково списано заборгованість Позичальнику за нарахованими процентами, та просить стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 55 200,00 гривень; що разом становить 69 000,00 гривень.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування наявної заборгованості чи наявності такої в іншому розмірі матеріали справи не містять.

Так, у відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, як і обов`язок Позичальника оплачувати комісію за управління кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано договір про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом.

Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином.

Враховуючи наведене, те що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість позивачу в добровільному порядку не погасив, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими та нічим не підтвердженими. Зокрема, відповідач у своєму відзиві звертає увагу на те, що жодного документу на підтвердження видачі кредитних коштів позивачем не надано. Однак, у матеріалах справи міститься довідка про перерахування суми кредиту, згідно з якою перерахунок коштів був здійснений на банківську картку відповідача. Окрім цього, зазначене підтверджується також і листом АТ КБ «Приват-Банк». Відповідач не спростував зазначені документи та не надав жодного доказу на підтвердження такого заперечення.

Щодо погодження розміру відсотків сторонами, судом було встановлено на підставі договору та паспорту кредиту, які підписані електронними підписами сторін, що такий розмір дійсно був узгоджений, зокрема, відомості про розмір процентної ставки зазначені у розділі 4 Договору Порядок та умови надання Кредиту. Порядок сплати процентів за користування Кредитом. У розрахунку заборгованості також зазначено протягом яких періодів було застосовано процентну ставку.

Посилання відповідача на те, що умови кредитного договору щодо розміру відсотків є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», порушують принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи є безпідставними. Оскільки ОСОБА_1 не заявляла у даній справі позовних вимог про визнання недійсними відповідних положень кредитного договору стосовно розміру процентів, не надала судового рішення про визнання таких положень договору недійсними, не спростувала презумпцію правомірності правочину.

Заперечення відповідача щодо відсутності підтвердження, що саме вона підписала даний договір, суд також не бере до уваги, оскільки з паперового варіанту договору чітко вбачається, що він підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С5741.

Доказів, які б спростовували визначений позивачем розмір заборгованості за кредитним договором, зокрема контррозрахунок, стороною відповідача не надано.

Наведене свідчить, що договір дійсний, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, відповідач ознайомилася і погодилася з умовами договору, що підтверджується, зокрема, поданими позивачем паперовими копіями електронних документів, які, відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», є допустимими письмовими доказами, на підставі чого суд прийшов до висновку що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, відтак позивач має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та стягнення із відповідача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1373-5321 від 31.03.2024 р., яка станом на 24.02.2025 року становить 69 000,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 13 800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 55 200,00 гривень.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) заборгованість за договором №1373-5321 від 31.03.2024 року станом на 24.02.2025 року, в розмірі 69 000 (шістдесят дев`ять тисяч) грн. 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 20 травня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило