Справа № 702/239/25
Провадження № 2/702/241/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2025 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Барської Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Возної В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шарко Д.Р., звернулась до суду з вимогою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Заявлену вимогу мотивує тим, що 19.06.2010 вона з відповідачем ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який розірваний у 2016 році. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.02.2025 відповідач ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але аліменти на утримання дитин з нього не стягнені, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 04.04.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач та її представник адвокат Шарко Д.Р. не з`явились, клопотали перед судом про вирішення спору за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем свого проживання, до суду не з`явився, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.

Зважаючи на відсутність передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання, справу розглянуто без участі сторін, згідно з доказами, поданими разом із матеріалами позову.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , відповідач у справі, є батьком, а ОСОБА_4 , позивач у справі, є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження: серії НОМЕР_1 , виданим 14.03.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №30 (а.с.10).

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.01.2016 , яке вступило в законну силу 22.02.2016, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірваний (а.с.13).

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.02.2025, яке набрало законної сили 06.03.2025, відповідач ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-16).

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області підтверджено зміну прізвища позивачки з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (а.с.12).

Дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю, яка і забезпечує її утримання.

Положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26.04.2001 передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 2 ст.150 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З аналізу означених норм матеріального права суд робить висновок, що Сімейним кодексом України на законодавчому рівні закріплений принцип рівності прав та обов`язків батьків, а відповідно брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, а не лише той з батьків з ким проживає дитина.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини другої ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

З аналізу положень ст. 181, 183, 184 СК України суд робить висновок, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Водночас спосіб стягнення аліментів судом визначається виключно за заявою одержувача аліментів, тобто у конкретному випадку позивача.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 того ж Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої ОСОБА_3 суду не надав, а тому суд дійшов висновку про їх невиконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання неповнолітньої доньки (аліментів).

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач є особою працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу, а неповнолітня донька, вочевидь, потребує такої допомоги.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач доказів надання допомоги неповнолітній доньці або неможливості її утримувати з поважних причин, або відомостей про незадовільний стан здоров`я, або підтвердження того, що на його утриманні знаходяться інші особи, суду не надав.

Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У зв`язку із означеними положеннями матеріального права, аліменти із відповідача слід стягувати, починаючи із 26 березня 2025 року, тобто від дня пред`явлення ОСОБА_1 позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо компенсації позивачу витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить із такого.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частин першої п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Дослідженням наданих на підтвердження розміру цих витрат з`ясовано, що між ОСОБА_1 та адвокатом Шарко Д.Р. укладений договір про надання правової допомоги № 10032025/1 від 10.13.2025, згідно якого сторони узгодили фіксований розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в суді першої інстанції у розмірі 4000 грн. (а.с.18, 19).

Право на зайняття адвокатською діяльністю Шарко Д.Р. підтверджено копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №961 від 17.03.2011 (а.с.20).

Доказів того, що визначений позивачем та її представником розмір гонорару є завищеним і неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, суду не надано, тому суд приходить до висновку про стягнення цих витрат позивача з відповідача.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1211 грн 20 коп судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 287 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2025 до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Тетяна БАРСЬКА