Справа № 602/435/25
Провадження № 2-н/602/25/2025
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
У Х В А Л А

"16" травня 2025 р. м.Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Холява Л.І., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав до суду заяву про видачу судового наказу, у якій просить стягнути із ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, а також стягнути понесені заявником судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з ч.3 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

За змістом ч.1, 7 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Відповідно, стягнення витрат на професійну правничу допомогу за правилами наказного провадження є неможливим. Боржник, при цьому, позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Відтак, представник заявника заявив вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, за якою не може бути видано судовий наказ, оскільки зазначене не входить до переліку, визначеного частиною першою статті 161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування у справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження.

Таким чином, з урахуванням того, що вимоги про стягнення витрат за професійну правничу допомогу та стягнення аліментів не взаємопов`язані між собою, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 161, 165, 166 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні вимог представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень відмовити.

Копію даної ухвали надіслати стягувачу та його представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення та підписання ухвали 16 травня 2025 року.

Суддя: Л. І. Холява