"28" травня 2025 р. Справа № 363/1304/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Шутенко-Ждан І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород заяву адвоката Власюк Катерини Петрівни, яка здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя,

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Адвокат Власюк К.П., яка здійснює представництво позивача, подала заяву про забезпечення позову, в якій просить, накласти арешт на грошові активи, розміщені на банківських рахунках ОСОБА_2 у АТ «ОЩАДБАНК» станом на 21.02.2022 р., а саме: - 5 993 006,25 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_1 , - 400 000,00 USD на рахунку IBAN НОМЕР_2 , - 384,37 USD на рахунку IBAN НОМЕР_3 , - 63 586,61 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_4 , - 119,55 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_5 , - на рахунку IBAN НОМЕР_6 (USD);

Накласти арешт на грошові активи, розміщені на банківських рахунках ОСОБА_2 у АТ «УКРСИББАНК» станом на 21.02.2022 р., а саме: - 2,61 USD на рахунку IBAN НОМЕР_7 , - 7101,14 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_8 , - 806,33 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_9 ;

Накласти арешт на грошові активи, розміщені на банківських рахунках ОСОБА_2 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 21.02.2022 р., а саме: - 1 575,34 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_10 , - 88 902,78 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_11 , - 646,18 EUR на рахунку IBAN НОМЕР_12 , - 4,57 USD на рахунку IBAN НОМЕР_13 , - 1,23 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_14 , - 1 329,59 UAH на рахунку IBAN НОМЕР_15 ;

Накласти арешт на дохід від відчуження цінних паперів та корпоративних прав у розмірі 8 187 331,00 грн.;

Накласти арешт на грошові активи розміщені у банківській сейфовій скриньці у розмірі 200 000 доларів США.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник посилається на те, що сторони по справі з 06.03.1999 року по 21.02.2022 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Грошові активи, розміщені на банківських рахунках та банківській сейфовій скриньці ОСОБА_2 , а також дохід від відчуження цінних паперів та корпоративних прав були набуті позивачем та відповідачем безпосередньо у період перебування у офіційно зареєстрованому шлюбі, а отже, є спільним сумісним майном колишнього подружжя.

Отже, враховуючи, що провадження по справі № 363/1304/23 неодноразово зупинялося у зв`язку із проходженням відповідачем військової служби, відповідно розгляд справи значно затягувався, а тому поки буде розглядатись справа, відповідач може безперешкодно відчужити перелічені грошові активи, а після винесення судом рішення, яким буде визнано майно спільною сумісною власністю та поділено майно, позивач буде позбавлена реальної можливості виконати рішення суду. Метою забезпечення позову є запобігання використанню спільних грошових активів сторін на період розгляду справи.

На думку сторони позивача, витребувана ухвалою суду від 01.11.2023 року, надана банками інформація щодо залишків на рахунках ОСОБА_2 станом на 21.02.2022 року (на дату розірвання шлюбу), має важливе значення задля доведення правомірності заявленої повторно заяви та відповідно необхідності забезпечення позову, адже підтверджується наявність значної великої суми грошей на рахунках, які належать відповідачу, які були відкриті на його ім`я під час перебування у шлюбі з позивачем, а тобто на яких розміщені спільні кошти сторін, зароблені спільно у шлюбі, якими відповідач одноособово користується з дати розірвання шлюбу між сторонами й дотепер, станом на сьогоднішній час. Тож, з врахуванням наданої банками інформацію, виходячи зі змісту позовних вимог (про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя), за необхідне вжити заходів забезпечення позову до винесення судового рішення у справі № 363/1304/23 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на грошові активи, розміщені на банківських рахунках та банківській сейфовій скриньці ОСОБА_2 , дохід від відчуження цінних паперів та корпоративних прав.

Оскільки, вищезазначене майно, яке набуте позивачем та відповідачем у період шлюбу, відповідачем може бути безперешкодно відчужено всі грошові активи. Тому позивач має реальні побоювання, що невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту призведе до порушення прав позивача у разі задоволення позову та виключить можливість ефективного виконання судового рішення.

Враховуючи ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, до подання позовної заяви, одночасно з пред`явленням позову, після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання майна спільною сумісною власністю, на яке сторона позивача просить накласти арешт, та поділ вказаного майна подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв проз забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р., розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є поділ спільного майна подружжя, в якому позивач просить: визнати спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ; житловий будинок (незавершене будівництво) розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; автомобіль марки LEXUS; модель: RX 450 Н; 2019 року випуску; зеленого кольору, тип: загальний легковий - загальний універсал - В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_16 , реєстраційний номер - НОМЕР_17 ; грошові активи розміщені на банківських рахунках: - у доларах США - 1 101 280,00 доларів США; - в Українській гривні - 5 322 375,00 грн.; - у Євро - 660,00 Євро; дохід від відчуження цінних паперів та корпоративних прав у розмірі 8 187 331,00 грн.; грошові активи розміщені у банківській сейфові скриньці у розмірі 200 000,00 доларів США. Поділити спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в порядку поділу спільного майна подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: - право власності на 1/2 частку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на 1/2 частку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; право власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; право власності на 1/2 частку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ; право власності на 1/2 частку житлового будинку (незавершене будівництво) розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; право власності на 1/2 частки грошових активів розміщених на банківських рахунках: - у доларах США 1 101 280,00 доларів США; - у Українській гривні 5 322 375,00 грн.; - у Євро 660,00 Євро; право власності на 1/2 частки доходу від відчуження цінних паперів та корпоративних прав у розмірі 8 187 331,00 грн.; право власності на 1/2 частки грошових активів розміщених у банківській сейфові скриньці у розмірі 200 000,00 доларів США. Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: - право власності на 1/2 частку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на 1/2 частку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; право власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; право власності на 1/2 частку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ; право власності на 1/2 частку житлового будинку (незавершене будівництво) розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; право власності на 1/2 частки грошових активів розміщених на банківських рахунках: - у доларах США 1 101 280,00 доларів США; - у Українській гривні 5 322 375,00 грн.; - у Євро 660,00 Євро; право власності на 1/2 частки доходу від відчуження цінних паперів та корпоративних прав у розмірі 8 187 331,00 грн.; право власності на 1/2 частки грошових активів розміщених у банківській сейфові скриньці у розмірі 200 000,00 доларів США. В порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 перерахувати на її користь частину грошових коштів: автомобіль марки LEXUS; модель: RX 450 Н; 2019 року випуску; зеленого кольору, тип: загальний легковий - загальний універсал - В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_16 , реєстраційний номер - НОМЕР_17 . З грошових активів розміщених на банківських рахунках у розмірі: - у доларах США 550 640,00 доларів США за курсом продажу долару США, встановленого Національним банком України на день винесення рішення суду, - в Українській гривні -2 661 187,50 грн., - у Євро 330,00 Євро за курсом продажу євро, встановленого Національним банком України на день винесення рішення суду. З доходу від відчуження цінних паперів та корпоративних прав у розмірі 4 093665,50 грн. З грошових активів розміщених на банківський сейфові скриньці у розмірі 100 000,00 доларів США за курсом продажу долару США, встановленого Національним банком України на день винесення рішення суду.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2025 року у справі № 363/1304/23 заяву адвоката Власюк К.П., яка здійснює представництво позивача ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0235 га, що була придбана на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки серія та номер 773, виданий 23.04.2021 року. Дата набуття права власності 23.04.2021 року. Кадастровий номер земельної ділянки :79:093:0012. Накладено арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 243,6 м2 та житловою площею 114,7 м2, що був придбаний на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку серія та номер 772, виданий від 23.04.2021 року. Реєстраційний номер об`єкта 00. Накласти арешт на земельну ділянку розташовану за адресою: масив «Вишгородський», АДРЕСА_2 , загальною площею 1470 м2, що була придбана сторонами на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1255 від 25.11.2005 року. Дата набуття права власності 21.11.2005 року. Кадастровий номер земельної ділянки 012070010. Накладено арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 254 м2, що був придбаний на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.11.2005 року. Реєстраційний номер об`єкта: 11306190. Накладено арешт на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 1487 м2, що була придбана на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2006 року № 2953. Дата набуття права власності 28.03.2007 року. Кадастровий номер земельної ділянки не визначено. Накладено арешт на садовий (дачний) будинок (незавершене будівництво) розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 105 м2. Реєстраційний номер об`єкта не визначено. Накладено арешт на автомобіль марки LEXUS, модель RX 450 H, 2019 року випуску, зеленого кольору, тип: загальний легковий загальний універсал В, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_16 , реєстрацій номер НОМЕР_17 , набутий у власність 08.04.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_18 від 08.04.2020 року.

Щодо вимог заяви про накладення арешту на грошові активи розміщені на банківських рахунках сторін, а саме: на банківському рахунку АТ «Укрсиббанк»: у доларах США 3 (три долара США), в Українській гривні 93 807,00 (дев`ятсот три тисячі вісімсот сім гривень); на банківському рахунку АТ «Ощадбанк»: 1 101 254,00 доларів США ; в Українській гривні 4 974 983,00грн.; на банківському рахунку АТ «ПриватБанк»: у доларах США 23 долара США; в Українській гривні 253 585,00 грн.; у Євро 660 Євро; накладення арешту на дохід від відчуження цінних паперів та корпоративних прав у розмірі 8 187 331,00 грн.; накладення арешту на грошові активи розміщенні у банківській сейфовій скринці у розмірі 200 000,00 доларів США, вказаною ухвалою суду відмовлено з підстав, що стороною позивача не доведено та не надано належних і допустимих доказів, що грошові активи розміщені на банківських рахунках ОСОБА_2 є спільними коштами.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.05.2025 року у справі № 363/1304/23 ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2025 року скасовано в частині накладення арешту на автомобіль марки LEXUS, модель RX 450 H, 2019 року випуску, та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Власюк К.П. про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль марки LEXUS, модель RX 450 H, 2019 року випуску відмовлено. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

У постанові ВП Верховного Суду від 18.05.2021 року у справі № 914/1570/20 вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

До заяви про забезпечення позову не приєднано жодних доказів щодо наміру відповідача ухилитися від виконання судового рішення, враховуючи саме предмет позову (про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя).

Таким чином, доводи сторони позивача про те, що існує реальна загроза утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду в подальшому є лише припущеннями.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 справа № 826/8556/17 та від 25.04.2019 справа № 826/10936/18.

Також, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на характер спірних правовідносин та обсяг позовних вимог, а також беручи до уваги ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2025 року у справі № 363/1304/23, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що є предметом спору між сторонами при поділі спільного майна подружжя. Крім того, суд бере до уваги ту обставини, що автомобіль LEXUS, модель RX 450 H, 2019 року випуск, який також був предметом поділу спільного майна подружжя в даній справі, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8043/2024/4847114 від 27.08.2024 року відповідачем ОСОБА_2 (від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі доручення), за згодою позивача ОСОБА_1 , було продано ОСОБА_4 . Згода на продаж вказаного автомобіля підтверджується розпискою від 27.08.2024 року ОСОБА_1 про отримання своєї частки від продажу автомобіля в розмірі 50% від вартості. З вказаної розписки також вбачається, що ОСОБА_1 претензій щодо розрахунку за проданий автомобіль LEXUS, модель RX 450 H, 2019 року випуску, до ОСОБА_2 , немає. Дана розписка підписана власноручно позивач ОСОБА_1 .

Як на підставу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові активи розміщені на банківських рахунках відкритих в АТ «Укрсиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 , накладення арешту на дохід від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, накладення арешту на грошові активи розміщенні у банківській сейфовій скринці, сторона позивача посилається на копію сторінок декларації поданої ОСОБА_2 12.02.2020 року та отриманої інформації від фінансових установ на виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 01.11.2023 року.

Як вбачається з ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 01.11.2023 року витребувано у АТ «Укрсиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ «ПриватБанк» та АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» інформацію щодо наявності та стану рахунків, сум залишків по рахунках у національній та іноземній валюті (поточні, депозитні тощо), банківські комірки та які суми коштів у них знаходяться, відкритих в АТ «Укрсиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 , станом на 21.02.2022 року.

Отже, на виконання вказаної ухвали суду, фінансовими установами надано інформацію щодо наявності та стану рахунків, сум залишків по рахунках у національній та іноземній валюті (поточні, депозитні тощо), банківські комірки та які суми коштів у них знаходяться, станом на 21.02.2022 року

Крім того, з копії сторінок декларації поданої ОСОБА_2 12.02.2020 року вбачається, що останнім при декларуванні грошових активів, які розміщенні на банківських рахунках відкритих в АТ «Укрсиббанк», АТ «Ощадбанк», АТ «ПриватБанк», декларуванні доходу від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, а також декларування грошових активів розміщених у банківській сейфовій скринці, зазначено, що вищевказані грошові активи є його власністю, а не спільною власністю з дружиною ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи викладене те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях представника позивача і при цьому ним не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст.ст. 76-78 ЦПК України в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 76-78, 151-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви адвоката Власюк Катерини Петрівни, яка здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д. Рудюк