Справа № 186/1094/25
Провадження № 2-о/0186/35/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Шахтарське

Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту володіння нерухомим майном,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з заявою, заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту володіння нерухомим майном, в якому вона прохала суд встановити факт володіння нею нерухомим майном, квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.04.1997 року приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу Белшевою Т.О., зареєстровано в реєстрі за номером 1580, та зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести відомості до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності на вищезазначену квартиру.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі приходжу до наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. В іншому випадку між цими особами виникає спір про право.

Підставою звернення ОСОБА_1 , до суду із цієї заявою є те, що внаслідок повномасштабної збройної агресії РФ проти України, окупації м. Вахрушеве Луганської області було втрачено (знищено) оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є заявник. Метою заявлення вимог ОСОБА_1 , є визнання за нею права володіння цією квартирою.

Тобто заявниця фактично просить визнати за нею право власності, набуте раніше на законних підставах.

Крім того, заявницею заявлено вимогу про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести відомості до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, яка не підлягає розгляду у порядку окремого провадження.

З урахуванням мотивів заяви у цій справі та її мети, питанням, яке належить дослідити, є визначення порядку захисту порушених прав заявника щодо володіння на праві комунальної власності нежитловою будівлею, оригінали правовстановлюючих документів на яку було втрачено.

З огляду на те що йдеться про правовідносини, що стосуються права власності та повноважень власника, цілком очевидно, що закон, який регулює спірні правовідносини, є не процесуальним, а матеріальним.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту статті 392 ЦК України випливає, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала, що за змістом статті 392 ЦК України судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його (див. постанови від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 та від 23 червня 2020 року у справі № 909/337/19).

Результат аналізу наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка є власником/володільцем нерухомого майна, набутого раніше на законних підставах, оригінали правовстановлювальних документів на яке було втрачено, має право на захист свого порушеного права в порядку позовного провадження відповідно до статті 392 ЦК України, яка є спеціальною нормою, що регулює спірні правовідносини.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки є порядок захисту порушеного права, а саме звернення до суду в порядку позовного провадження шляхом подання позовної заяви (стаття 392 ЦК України), а не заяви про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що фактично заявник шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження, ставить вимоги про визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно, що суперечить статті 293 ЦПК України.

Частиною 4 ст.315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений пі час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В зв`язку з вищевикладеним, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Зазначеного висновку суд дійшов з врахуванням правової позиції Верховного Суду викладену у справі № 201/9106/24 Постанова від 02 квітня 2025 року.

Керуючись ст.ст.4, 5, 258-260, 293, 315 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту володіння нерухомим майном.

Роз`яснити заявниці, що вона має право звернутись до суду за захистом свого права в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

СУДДЯ: С.М. Демиденко