Провадження №: 2/755/567/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Марфіна Н. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» до ОСОБА_1 про сплату неустойки та відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

У С Т А Н О В И В :

18 грудня 2024 року ТОВ «Каршеринг Сольюшинз» засобами поштового зв`язку звернулося до Дніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про сплату неустойки та відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 приєдналася до Договору публічної офрети на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг) позивача, текст якого розміщено на сайті getmancar.com.ua шляхом проведення відповідної реєстрації.

27 листопада 2021 року відповідач о 09 год 33 зв забронювала автомобіль «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 . Після огляду о 10 год 15 хв, з 10 год 17 хв взято автомобіль в користування на підставі договору, що підтверджує деталізацію вказаного замовлення, в якому відображено дату та час користування даним автомобілем.

Після завершення користування автомобілем 27 листопада 2021 року о 12 год 28 хв відповідачкою зроблені фото автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , на яких були відображені видимі пошкодження вказаного автомобіля, а саме розбите дзеркало, пошкодження праві передні двері та праве переднє крило.

З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих у результаті ДТП, а також ремонту автомобіля позивач звернувся до СТО ФОП ОСОБА_4 . У результаті звернення було отримано рахунок від 29 листопада 2021 року №271121/2160 на суму 20 250,00 грн., вказана сума збитків підтверджується актом виконаних робіт від 17 грудня 2021 року №271121/2160.

Також позивач зазначає, що на підставі пунктів 20.2.3, 20.2.3.5 відповідач має сплатити штраф у розмірі 75 000,00 грн у зв`язку з залишенням дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного ТОВ «Каршеринг Сольюшинз» просить суд стягнути з ОСОБА_1 95 250,00 грн, з яких:

- 20 250,00 грн відшкодування завданих збитків;

- 75 000,00 грн штраф відповідно до умов пунктів 20.2.3, 20.2.3.5.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року клопотання представника відповідача про розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін залишено без розгляду.

07 березня 2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява від відповідача про застосування строку позовної давності.

У додаткових поясненнях представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено статті 279 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 листопада 2021 року між позивачем, як наймодавцем, та відповідачем, як наймачем, в електронній формі, за допомогою мобільного додатку Getmancar укладено публічний договір оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг), на підставі якого ОСОБА_5 користувалася автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 з 09 год 33 хв до 12 год 28 хв 27 листопада 2021 року.

Після прокату відповідачем залишено транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями.

Підпунктом 3.4 п. 3 публічного договору оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг) до якого приєднався відповідач (далі - договір) визначено, що встановлення мобільного додатку, реєстрації в якості Наймача на сайті та/або в Мобільному Додатку GetmanCar є вираженим наміром особи (Користувача/Наймача) укласти даний Договір та використовувати послуги каршерінгу, прокату автомобіля.

Підпунктом 5.1.2 п.п. 5.1 п.5 договору передбачено, що користувач та/або наймач зобов`язаний нести відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання викладених в цьому договорі вимог і умов, а також розуміє всі наслідки своїх дій по реєстрації, користування сервісами сайту та/або в мобільному додатку GetmanCar.

Відповідно до п.п. 5.1.5 п.п. 5.1 п.5 договору користувач та/або наймач зобов`язаний компенсувати розмір завданих наймодавцю збитків, що виникли в результаті порушення користувачем/наймачем будь-яких гарантій чи зобов`язань за цією угодою. Розмір збитків визначається одноосібно наймодавцем та/або за допомогою оцінки станції технічного обслуговування, експерта, та/або страхової компанії. Користувач/наймач беззастережно погоджується відшкодувати наймодавцю такі збитки протягом 7 днів з дня направлення вимоги.

Підпунктами 5.1.20, 5.1.23 п. п. 5.1 п. 5 укладеного між сторонами договору встановлений обов`язок користувача/наймача забезпечити збереження прокатного автомобіля з моменту його прийому, а після закінчення використання автомобіля повернути його наймодавцю в належному технічному стані в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п.п. 5.1.32 п. 5.1 п. 5 договору передбачено, що при виявленні видимих пошкоджень автомобіля (як зовнішніх, так і в середині салону, в т.ч. забруднення салону), а також при виявленні втрати або пошкодження майна/ або документів, які перебувають в автомобілі, до початку використання автомобіля та підписання користувачем акту прийому-передачі автомобіля ( проводиться в електронному вигляді) провідомити це в Службу підтримки виконавця та відправити фотографію ушкоджень, або забруднень автомобіля з використанням функціоналу додатку. У разі невиконання зазначеного обов`язку з боку користувача, вважається, що користувачем було прийнято автомобіль без пошкоджень, в належному технічному стані з усім майном і документами та користувач не має права посилатися на те, що такі втрати, недоліки, пошкодження виникли до початку користування.

Зі змісту п. п. 5.1.27, 5.1.28 п. 5.1 п. 5 договору вбачається, обов`язок користувача/наймача покривати в безумовному порядку в повному обсязі всі збитки (шкоду), завдані пошкодженням автомобіля, якщо користувач не здійснив оформлення ДТП та/або пошкодження автомобіля, в органах поліції, та /або не повідомив про факт, місце,час і обставини ДТП та/або пошкодження автомобіля негайно після того, як користувач дізнався про таке. Оплатити на користь виконавця вартість ремонту автомобіля, відповідно до методики оцінки визначений п.5.1.5 договору при виявленні пошкоджень виконавцем та/або наступним користувачем, поліцією та /або іншим органом, якщо про такі пошкодження не було повідомлено до Служби підтримки та такі пошкодження не зафіксовані поліцією.

Розділом 16 договору визначено дії, які наймач зобов`язаний вчинити у випадку пошкодження автомобіля, зокрема зупинити та не переміщати автомобіль з місця події; зателефонувати до поліції та до Служби підтримки наймодавця; оформити випадок пошкодження по приїзду екіпажу поліції та пройти медичний огляд на стан сп`яніння; передати всі документи про випадок пошкодження наймодавцю; відшкодувати вартість франшизи та інші витрати, що не відшкодовуються та/або якщо пошкодження зроблені із порушенням умов даного договору.

Згідно п.21.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність відповідного до чинного законодавства України і даного договору.

Згідно інформації про клієнта ОСОБА_3 від 27 листопада 2021 року о 09 год 33 хв забронювала транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювала його використання впродовж дня, та о 12 год 28 хв 27 листопада 2021 року завершила використання.

З наявних фото світлин встановлено пошкодження переднього бампера, правого дзеркала, та правих дверей автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно акту виконаних робіт №200823/7366 від 29 листопада 2021 року ФОП ОСОБА_4 здійснила ремонт переднього бампера автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 на загальну вартість 20 250,00 грн.

За змістом норм ст.ст. 11, 202, 626, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, окрім іншого, договори та інші правочини. Договір, як різновид правочину, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень ст. ст. 633, 634, 787, 788 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання (договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору). Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Договір прокату є публічним договором (договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться). Предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №727/9352/17 (провадження № 14-319цс19) зроблено висновок, що «положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшли Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі №761/26293/16-ц.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Підпунктом 20.2.3.5 пункту 20.2.3. договору визначено, що Наймач оплачує Наймодавцю штраф в розмірі 75 000,00 грн, а також відшкодовує Наймодавцю збиток, заподіяний Автомобілю в повному обсязі у випадку якщо в момент ДТП Наймач перебував за кермом в стані сп`яніння, під впливом лікарських препаратів, що погіршують реакцію і увагу, в хворобливому або стомленому стані та/або залишив місце ДТП (зник та/або втік з місця ДТП), полишання автомобіля з пошкодженнями.

Відповідно до умов публічного договору оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінгу), зокрема п.п. 20.2.3. договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу штраф в сумі 75 000,00 грн.

Однак стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (штрафу) у розмірі, що більше ніж утричі перевищує суму збитків, а саме вартості ремонту автомобіля, не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Каршеринг Сольюшинз» про стягнення з ОСОБА_6 відшкодування завданих збитків у розмірі 20 250,00 грн є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач користуючись орендованим автомобілем отримавши пошкодження не викликала працівників поліції для оформлення ДТП, що було підставою для отримання страхової виплати від страховика. За таких обставин саме на відповідача покладається обов`язок з відшкодування шкоди завданої позивачу.

Також суд дійшов висновку про зменшення суми штрафу, яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Каршеринг Сольюшинз» з 75 000,00 грн до 20 000,00 грн що відповідає пропорційності та розумності у цивільному-процесуальному праві.

При цхваленні рішенні суд враховує заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої з урахуванням внесених до неї в подальшому численних змін, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 встановлено карантин.

Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту:

«12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту, в редакції Закону України № 3450-IX від 08.11.2023:

«У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Відмінено вказаний карантин з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 (постанова Кабінету міністрів України від 27.06.2023 № 651).

Отже, на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, були продовжені, а у подальшому - зупинені на строк дії воєнного стану, який (загальновідомий факт) діє безперервно до цього часу.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач звернувся з даним позовом в межах строку позовної давності.

Відповідно до статті 141 ЦК України суд присуджує до стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Каршеринг Сольюшинз» судовий збір у розмірі 1279,55 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 509, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 273, 280, 284, 288, 354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» до ОСОБА_1 про сплату неустойки та відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» 20 250,00 грн відшкодування завданих збитків та 20 000,00 грн штрафу відповідно до умов пунктів 20.2.3, 20.2.3.5. Договору, а всього 40 250 (сорок тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» судовий збір у розмірі 1279,55 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 травня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Каршеринг Сольюшинз» (місцезнаходження: 49000, м. Днпро, пр-т О. Поля, буд. 84, прим. 63, );

Відповідач - ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

С у д д я -