ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/564/24 Номер провадження 22-ц/814/789/25Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільнусправу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ МОСТИ" про стягнення коштів (орендної плати з індексацією, пені)

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ МОСТИ" на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти (орендної плати з індексацією, пені) за користування земельними ділянками кадастровий номер :00:013:0006 та кадастровий номер :00:013:0071 за 2023 рік у загальному розмірі 19 395,07 грн, з яких 18 690,35 грн з врахуванням індексації, 704,72 грн пеня.

Позовну заяву обгрунтовано тим, що між позивачем та ТОВ «Нові Мости», з урахуванням додаткових угод до договору оренди землі від 22.04.2009, було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,0716 га (рілля), кадастровий номер :00:013:0006, яка знаходиться на території Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Також між позивачем та ТОВ «Нові Мости»,з урахуванням додаткових угод до договору оренди землі від 22.04.2009, було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування 1/3 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0713 га (рілля), кадастровий номер:00:013:0071, яка знаходиться на території Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

22.04.2009 указані земельні ділянки передані в оренду ТОВ «Нові Мости», про що укладено договори оренди №б/н, з урахуванням додаткових угод, строком дії оренди до 31.12.2024; орендна плата становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою.

Сторонами також погоджено, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексації (п.4.3. договору); орендна плата вноситься до 30.12. кожного року (п.4.4. договору); у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу (п.4.7. договору).

Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове орендне користування відповідачу відповідні земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, у порушення строку та обов`язку, передбачених договорами оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача орендної плати за 2023 рік, із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмір 18% та військового збору у розмірі 1,5%.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Нові Мости» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками :00:013:0006 та :00:013:0071 за 2023 рік у загальному розмірі 19 395,07 грн 07 коп., з яких 18 690,35 грн - орендна плата за землю; 704,72 грн - пеня.

Стягнуто з ТОВ «Нові Мости» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішення мотивовано тим, що у зв`язку з невиконанням орендарем своїх зобов`язань за договорами оренди землі у орендодавця виникло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за вказаними договорами.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Нові Мости», посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що позивачу було сплачено орендну плату за 2023 рік, що підтверджується матеріалами справи.

Вказано, що розмір орендної плати визначений у договорі оренди здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін, тобто не може бути переглянутий в односторонньому порядку, та за період дії додаткової угоди не змінювався.

Вважає заявлений до стягнення розмір правничих витрат завищеним та не підтвердженим належними доказами, що виключає підстави їх стягнення.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №64805415 ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка кадастровий номер :00:013:0006 площею 3,0716 га та відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №365681064 ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 частина земельної ділянки кадастровий номер :00:013:0071 загальною площею 3,0713 га.

15 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Нові Мости» було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:013:0006, а 06.08.2015 року між ними укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 15.05.2008 року, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,0716 га (рілля), яка знаходиться на території Лютенської (колишньої Лисівської) сільської ради Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 107 809,31 грн. Строк дії договору до 31.12.2024. Орендна плата складає 7 546,65 грн, що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року. Орендна плата за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації (п.4.3 додаткової угоди).

Право оренди земельної ділянки :00:013:0006 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.07.2016, номер запису про інше речове право 15684055.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №365681064, між ОСОБА_1 та ТОВ «Нові Мости» 22.04. 2009 року було укладено договір оренди 1/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :00:013:0071, а 06.08.2015 року між ними укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, відповідно до якої строк дії договору до 31.12.2024. Орендна плата становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає відповідно до належної частки 2515,55 гривень. Згідно договору оренди землі від 22.04.2009 орендна плата за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації, орендна плата вноситься один раз на рік до 30 грудня кожного року.

Право оренди земельної ділянки :00:013:0071 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.03.2017, номер запису про інше речове право 19740001.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання зі сплати орендної плати за 2023 рік, яка підлягає стягненню в судовому порядку із урахуванням індексації та пені в розмірі, заявленому до стягнення.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з таких підстав.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди.

За змістом статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Із огляду на викладене саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами була досягнута домовленість, зафіксована додатковими угодами до договору оренди землі, строк внесення орендної плати - до 30 грудня кожного року, недотримання якого є підставою нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

Погодивши такі умови зобов`язання відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження належності їх виконання у строк, передбачений такими договорами (до 30.12.), а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо підставності стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянками.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що розмір заборгованості з орендної плати за 2023 рік становить:

- за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:013:0006 - 6384,89 грн., із розрахунку: 7546,65 грн. (107 809,31 грн. (нормативно грошова оцінка) х 7%) х 105,1% (індекс інфляції за 2023 рік) - 19,5% (податок на доходи фізичних осіб + військовий збір);

- за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:013:0071-2128,08 грн., із розрахунку: 2515,30 грн (35932,84 грн. (нормативно грошова оцінка 107 809,31 / 1/3) х 7%) х 105,1% (індекс інфляції за 2023 рік) - 19,5% (податок на доходи фізичних осіб + військовий збір).

Щодо нарахування пені, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частинами другою, третьою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У справі, що переглядається, сторони дійшли згоди, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором (до 30.12.), справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу (п.4.7. додаткової угоди).

Обраховуючи розмір пені, колегія суддів наводить власний розрахунок:

- за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:013:0006: 6385,00 (сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 45 днів (прострочення): 100 = 235,51 грн.;

- за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:013:0071: 4214,00 (сума боргу) x (2 x 15,00 : 366) x 45 днів (прострочення): 100 =78,49 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення районного суду зміні у частині стягнення з ТОВ «Нові Мости» на користь ОСОБА_1 заборгованості по орендній платі з урахуванням індексації та пені за користування земельними ділянками за 2023 рік у загальному розмірі 8826,97 грн.

В іншій частині доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем сплачено орендну плату, оскільки з наданих до суду першої інстанції доказів неможливо встановити, які саме платежі здійснювалися на ім`я ОСОБА_1 та за який період і чи взагалі були сплачені кошти за оренду саме вищевказаних земельних ділянок.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що розмір правничих витрат є завищеним та не підтвердженим належними доказами.

У даному випадку суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що захисником позивача надано до суду обґрунтований розрахунок наданих послуг, який не виходить за межі розумності та допустимості, зважаючи на складність справи, кількість поданих захисником процесуальних документів та виходячи з критерію розумності та співрозмірності розміру таких витрат на правничу допомогу прийшов до обгрунтованого висновку, що заявлена сума підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Із огляду на викладене, пропорційно задоволеним вимогам позову (45,51%), шляхом взаємозаліку, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Нові Мости» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 989,54 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ МОСТИ" - задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року в частині стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельними ділянками змінити.

Зменшити розмір заборгованості по орендній платі та пені за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :00:013:0006 та :00:013:0071, з урахуванням індексації та пені, за 2023 рік, з 19 395,07 грн. до 8826,97 грн.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року в частині стягненнявитрат на правову допомогу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ МОСТИ" судовий збір у розмірі 989,54 грн за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 травня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль