РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/24026/23

Провадження № 22-ц/4815/399/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та осіб, які не брали участі у справі Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», Вараської окружної прокуратури на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року, ухваленого у складі судді Незнамової І.М., дата складання повного тексту рішення 12.12.2024 року, у справі № 569/24026/23

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання недійсними підпунктів договорів купівлі-продажу.

Позов мотивований тим, що 13, 15, 16 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за результатами електронного аукціону №UA-РS-2020-05-22-00007-3 від 14 червня 2020 року, №UA-РS-2020-05-22-000072-3 від 16 червня 2020 року, №UA-РS-2020-05-28-000093-3 від 16 червня 2020 року, №UA-РS-2020-05-28-000028-3 від 22 червня 2020 року укладено договори купівлі-продажу об`єктів малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинок АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ), АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , №60/2 відповідно.

Вказують, що положення оспорюваних договорів купівлі-продажу, які визначені у п.6.4.1., що передбачають зобов`язання покупців розібрати об`єкт приватизації, суперечать Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», порушують права особи на мирне володіння своїм майном. На переконання позивачів, законом визначений вичерпний перелік умов, які орган приватизації може передбачити у договорі купівлі-продажу. При цьому, у законодавстві не передбачено право органу приватизації передбачати у договорах купівлі-продажу умови на власний розсуд. Також, в обґрунтування вимог посилаються на положення ст.203 Цивільного кодексу України, ч.2, ст.26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та ст.19 Конституції України, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначають, що у спосіб передбачений законом (проведення аукціону) вони набули право власності на нерухоме майно, сплатили його вартість, однак орган приватизації передбачив у спірних Договорах купівлі-продажу умови, які законом не передбачені.

Просили суд: - визнати недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинок АДРЕСА_15 , укладеного 13 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-22-00007-3 від 14 червня 2020 року.

- визнати недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинки АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_16 , укладеного 15 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-22-000072-3 від 16 червня 2020 року.

- визнати недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_17 промислової зони, будинки АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 (корп.1), АДРЕСА_20 , укладеного 15 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-28-000093-3 від 16 червня 2020 року.

- визнати недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинки АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , укладеного 16 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_2 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-28-000028-3 від 22 червня 2020 року.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання недійсними підпунктів договорів купівлі-продажу, задоволено.

Визнано недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинок АДРЕСА_15 , укладеного 13 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-22-00007-3 від 14 червня 2020 року.

Визнано недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинки АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_16 , укладеного 15 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-22-000072-3 від 16 червня 2020 року.

Визнано недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_17 промислової зони, будинки АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 (корп.1), АДРЕСА_20 , укладеного 15 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-28-000093-3 від 16 червня 2020 року.

Визнано недійсним підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинки АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , укладеного 16 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_2 за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-05-28-000028-3 від 22 червня 2020 року.

У поданій на рішення апеляційних скаргах відповідач та особи які не брали участі у справі вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що позивачі не довели порушення їх прав внаслідок укладення оспорюваних підпунктів договору, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, вказують, що судом вирішено питання про права та обов`язки власника/землекористувача земельних ділянок на яких розміщені об`єкти приватизації.

У відзиві на апеляційні скарги позивачі вказують, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просять залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Встановлено, що 13 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 , за результатами електронного аукціону №UA-РS-2020-05-22-00007-3 від 14 червня 2020 року, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинок АДРЕСА_15 .

15 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та Таборовцем Олександром Петровичем, за результатами електронного аукціону №UA-РS-2020-05-22-000072-3 від 16 червня 2020 року, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та №2 промислової зони, будинки АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_21 .

15 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та Таборовцем Олександром Петровичем, за результатами електронного аукціону №UA-РS-2020-05-28-000093-3 від 16 червня 2020 року, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_17 промислової зони, будинки АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 (корп.1), АДРЕСА_20 .

16 липня 2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та Таборовцем Андрієм Петровичем, за результатами електронного аукціону №UA-РS-2020-05-28-000028-3 від 22 червня 2020 року, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_17 промислової зони, будинки АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 (надалі по тексту-Договори).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно з частиною другою статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу.

Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені у статті 20 ГПК України.

Відповідно до пунктів 2 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Отже, при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19), від 09 листопада 2021 року у справі 3 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21), від 23 листопада 2021 року у справі №175/1571/15 (провадження № 14-51цс21), від 23 листопада 2021 року у справі №641/5523/19 (провадження № 14-178цс20).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Визначення юрисдикції справи є першочерговим питанням, яке вирішується судом незалежно від інстанції за принципом ex officio.

Статтею 30 Закону «Про приватизацію державного і комунального майна» встановлено, що спори щодо приватизації державного або комунального майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, крім випадків, коли сторони погодили передачу таких спорів на вирішення міжнародному комерційному арбітражу відповідно до частини дванадцятої статті 26 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 125/703/16-ц (провадження № 14-4цс18) дійшла висновку, що за загальним правилом, спори щодо приватизації комунального майна належать до господарської юрисдикції. При цьому судова практика і раніше була зорієнтована на те, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за умови наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом. Господарські суди вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду). При визначенні підсудності такої справи слід виходити з характеру спірних правовідносин, прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

У справі, що переглядається, встановлено, що оспорюванні підпункти договорів купівлі-продажу групи нежитлових приміщень були укладені в порядку приватизації державного майна шляхом проведення аукціону.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, зокрема фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, не змінює правову природу юридичного спору та у цьому випадку не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Отже, між сторонами існують правовідносини, які притаманні господарській діяльності, тому суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про те, що спір у цій справі за характером правовідносин підлягає вирішенню в суді цивільної юрисдикції.

Оскільки юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу сторін та предмета позовних вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що в силу вимог статті 1, 12, 17 ГПК України, позов має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. (ч.1 ст.256 ЦПК України)

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції вирішив на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, суд відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Рівненського апеляційного суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 255, п.1 256, 368, 374, 377, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та осіб, які не брали участі у справі Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція», Вараської окружної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання недійсними підпунктів договорів купівлі-продажу закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що розгляд справи за їх позовом віднесено до юрисдикції господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 травня 2025 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.