У Х В А Л А

іменем України

28 травня 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 08 травня 2025 року звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця (справа № 606/62/21).

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року вказано заяву залишено без руху, оскільки до заяви про поворот виконання рішення про стягнення із ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 грошових коштів, ухваленого у вказаній справі 12 червня 2021 року, та поворот виконання якого просить здійснити представник заявника, не додано документа, який би підтверджував те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку.

23 травня 2025 року на виконання ухвали суду про залишення заяви про поворот виконання рішення без руху надіслано заяву про усунення недоліків, в якій представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказала, що вона зверталась до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі №606/62/21 шляхом повернення вилученого виконавцем під час здійснення виконавчий дій у рамках зведених виконавчих проваджень № 71679752, № 71681032, № 71681480, № 71681422 майна, оскільки погашення заборгованості відбулося шляхом його реалізації, а не списанням коштів установою банку. На думку представника заявника , документом, який би мав бути долучений до матеріалів справи, є документ про вилучення майна державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву про поворот виконання рішення, заяву про усунення недоліків, приходить до наступних висновків.

Так, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частини 5,6 статті 444 ЦПК України).

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 569/15646/16-ц).

Отже, повернення має відбуватися за рахунок коштів або майна стягувача (сторони виконавчого провадження).

Не вирішуючи питання повороту виконання рішення суду по суті, суд зазначає, що поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, а саме, способом повернення раніше переданого майна за скасованим чи зміненим рішенням суду. Поворот виконання рішення можливий за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасоване судом вищого рівня повністю чи змінене із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

Із змісту заяви про поворот виконання рішення судом з"ясовано, що відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснювалось примусове виконання рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

До заяви представника заявника про поворот виконання рішення суду долучено:

- акт державного виконавця про проведені електронні торги від 04 вересня 2023 року, згідно із яким переможець аукціону (електронних торгів) ОСОБА_7 став власником 4/9 житловогго будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0.25 га, кадастровий номер :02:001:0098 за адресою: АДРЕСА_1 , сплативши кошти за вказане майно 120099 грн., які у сумі 114094.05 грн. зараховано на рахунок продавця - відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- акт державного виконавця про проведені електронні торги від 04 вересня 2023 року, згідно із яким переможець аукціону (електронних торгів) ОСОБА_7 став власником 3/9 житловогго будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0.25 га, кадастровий номер :02:001:0098 за адресою: АДРЕСА_1 , сплативши кошти за вказане майно 90076 грн., які у сумі 85572.20 грн. зараховано на рахунок продавця - відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- акт державного виконавця про проведені електронні торги від 04 вересня 2023 року, згідно із яким переможець аукціону (електронних торгів) ОСОБА_7 став власником 1/9 житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0.25 га, кадастровий номер :02:001:0098 за адресою: АДРЕСА_1 , сплативши кошти за вказане майно 30023 грн., які у сумі 28521.85 грн. зараховано на рахунок продавця - відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- акт державного виконавця про проведені електронні торги від 11 вересня 2023 року, згідно із яким переможець аукціону (електронних торгів) ОСОБА_7 став власником 1/9 житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0.25 га, кадастровий номер :02:001:0098 за адресою: АДРЕСА_1 , сплативши кошти за вказане майно 250000 грн., які у сумі 237500 грн. зараховано на рахунок продавця - відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та інші документи.

Виконавчі документи, які б свідчили про вилучення державним виконавцем майна у боржників, до заяви не додано, хоча боржник ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження відповідно до ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" мав право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, тощо.

Отже, враховуючи наведене, на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зараховано грошові кошти, які отримані державним виконавцем від реалізації майна для виконання рішення суду, стягувачем у якому є позивач у справі ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Державний (приватний) виконавець є учасником виконавчого провадження (частина перша статті 14 Закону України "Про виконавче провадження"), діяльність якого полягає у вжитті передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень (частина перша статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частинами першою, третьою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Тобто зарахування коштів на рахунок виконавчої служби або приватного виконавця має тимчасовий характер, після чого зараховані кошти підлягають перерахуванню на рахунок стягувача, який набуває право власності на відповідне майно.

Наведені обставини свідчать про те, що стягувач ОСОБА_3 повинен був отримати грошові кошти від реалізації майна у зв"язку із примусовим виконанням рішення суду про стягнення коштів.

Після постановлення судом ухвали суду про залишення заяви представника заявника про поворот виконання рішення без руху не додано документа, який би підтверджував те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку в користь стягувача ОСОБА_3 , тобто останній її одержував за скасованим рішенням від відповідача (боржника).

Крім того, із матеріалів заяви не вбачається, що рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2021 року виконано шляхом передачі ОСОБА_3 майна боржників і відповідно до вимог ч.6 ст.444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення суду повинен був бути долучений документ, який би підтверджував те, що майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Суд зауважує, що долучена до заяви про поворот виконання рішення заява ОСОБА_3 від 11 березня 2025 року про те, що він отримав від ОСОБА_1 у повному обсязі грошові кошти із нарахованими процентами, які були передані в позику його батькові ОСОБА_8 , а також заява ОСОБА_7 від 11 березня 2025 року про те, що він отримав від ОСОБА_3 компенсацію вартості придбаного ним на електронних торгах майна, яке реалізовано при примусовому виконанні рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 року у справі № 606/62/21, не є документами, які підтверджують виконання рішення суду у розумінні вимог ст.444 ЦПК України.

На думку суду, представник заявника не усунув недоліки заяви про поворот виконання рішення суду, які були викладені в ухвалі суду від 13 травня 2025 року, а тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України така заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавця вважати неподаною і повернути її заявнику ОСОБА_1 усіма доданими до неї документами.

Роз"яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була врученою у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ромазан Л.С.