Справа № 548/62/25
Провадження № 2/548/197/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участі секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

представника позивача - Третяк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Третяк Катерина Павлівна, до ОСОБА_2 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

представник позивачки адвокат Третяк К.П., діючи в інтересах своєї довірительки, 10.01.2025 звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про поділ майна.

У обґрунтування позову зазначила, що 27.04.2015 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2 , який за рішенням Хорольського районного суду було розірвано 23.12.2019.

Відповідач на даний час проживає у квартирі АДРЕСА_1 , користується усім майном, яке було придбане спільно за час шлюбу, та автомобілем АУДІ А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , зареєстрованим на його ім`я.

За період проживання у шлюбі з 2015 по 2019 рік сторонами за спільні кошти було придбано майно, а саме меблі та побутову техніку вартістю 150 700,00 грн, зокрема:

1.холодильник вартістю 12 000 грн.

2.шафа для одягу у прихожу - 5000 грн.

3.меблі в кухню- 15000 гр.

4.посудомийна машина- 10000 грн.

5.газова плита - 4500 грн.

6.котел для опалювання- 10000 грн.

7.мікрохвильова піч -2000 грн.

8.стіл кухонний - 3 000 грн.

9.стільці кухонні- 1500 грн.

10.комод - 3500 грн.

11. платтяна шафа-купе- 10000 грн.

12. кутовий диван -15000 грн.

13.телевізор - 10000 грн.

14.ноутбук - 15000 грн.

15.журнальний столик - 3500 грн.

16.дзеркало - 2800 грн.

17.меблева стінка -5000 грн.

18.двоспальне ліжко -10000 грн.

19.дві тумбочки -5600 грн.

20.стіл - 3000 грн.

21.дзеркало - 2800 грн.

22.ванна - 1500 грн.

Крім того, у липні 2015 року за спільні кошти було придбано автомобіль АУД1 А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , який був зареєстрований за відповідачем. Вартість автомобіля АУД1 А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , на даний час визначена за допомогою калькулятора розрахунку вартості автомобіля сайту продажу автомобілів АВТО.РІА та складає 4579 доларів США, що по курсу долара до гривні становить 4579*42,4 = 194 149,6 грн.

Наразі позивачка не має змоги користуватися зазначеним вище майном. У вересні 2024 року вона звернулася до відповідача із письмової пропозицією про поділ майна в добровільному порядку, але відповіді не отримала, тому звернулася до суду із цим позовом, у якому прохала: визнати спільною сумісною власністю, придбаною у шлюбі ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 , майно, а саме:

- холодильник вартістю 12 000 грн.

- шафа для одягу у прихожу - 5000 грн.

- меблі в кухню- 15000 гр.

- посудомийна машина- 10000 грн.

- газова плита - 4500 грн.

- котел для опалювання- 10000 грн.

- мікрохвильова піч -2000 грн.

- стіл кухонний - 3 000 грн.

- стільці кухонні- 1500 грн.

- комод - 3500 грн.

- платтяна шафа-купе- 10000 грн.

- кутовий диван -15000 грн.

- телевізор - 10000 грн.

- ноутбук - 15000 грн.

- журнальний столик - 3500 грн.

- дзеркало - 2800 грн.

- меблева стінка -5000 грн.

- двоспальне ліжко -10000 грн.

- дві тумбочки -5600 грн.

- стіл - 3000 грн.

- дзеркало - 2800 грн.

- ванна - 1500 грн.

- автомобіль АУД1 А6, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 194 149,6 грн.

У порядку поділу майна, виділити ОСОБА_1 у власність майно на суму 74 600 грн, а саме таке:

- холодильник вартістю 12 000 грн.

- шафа для одягу у прихожу - 5000 грн.

- мікрохвильова піч -2000 грн.

- стіл кухонний - 3 000 грн.

- комод- 3500 грн.

- платтяна шафа-купе- 10000 грн.

- кутовий диван -15000 грн.

- телевізор - 10000 грн.

- журнальний столик - 3500 грн.

- меблева стінка -5000 грн.

- дві тумбочки -5600 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь позивачки половину вартості автомобіля АУДІ А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , у розмірі 97 074,80 грн, а також понесені нею судові витрати в сумі 1716,75 грн.

Ухвалою судді від 15.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У строк, встановлений судом, відзив на позов до суду не надходив.

Ухвалою суду від 10.03.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до рогляду по суті.

Ухвалою суду від 21.04.2025 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивачки на 20.05.2025.

У судове засідання, призначене на 20.05.2025 позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце його проведення, у позовній заяві прохала про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримала з пістав, зазначених у ньому, прозала його задовольнити повністю, а також стягнути із відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір за подання позову до суду в сумі 1716,75 грн.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань, пояснень по суті позову не надіслав.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч .7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

П. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, слід вважати відповідача ОСОБА_2 належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи (зокрема копія ухвали суду від 21.04.2025 про відкладення слухання справи, що містить повідомлення останнього про час та дату призначеного судового засідання), що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем його реєстрації - АДРЕСА_2 .

Заяви чи клопотання від відповідача про відкладення слухання справи не надходили.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивачки з урахуванням її письмового клопотання та відповідача - з огляду на неповажність причини його неявки в судові засідання.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

27.04.2015 позивачка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , який за рішенням Хорольського районного суду від 23.12.2019, що набрало чинності 23.01.2020, було розірвано.

Відповідно до копії акту опису майна у квартирі АДРЕСА_1 від 24.06.2021, складеного комісією у складі власника квартири ОСОБА_1 , депутата міської ради Бойко Ю.В., дільничного інспектора поліції Овчаренка М.ВА., свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , там виявлено наявність таких речей:

- холодильник вартістю 12 000 грн,

- шафа для одягу у прихожу - 5000 грн,

- меблі в кухню- 15000 грн,

- посудомийна машина- 10000 грн,

- газова плита - 4500 грн,

- котел для опалювання - 10000 грн,

- мікрохвильова піч - 2000 грн,

- стіл кухонний - 3 000 грн,

- стільці кухонні- 1500 грн,

- комод - 3500 грн,

- платяна шафа-купе - 10000 грн,

- кутовий диван -15000 грн,

- телевізор - 10000 грн,

- ноутбук - 15000 грн,

- журнальний столик - 3500 грн,

- дзеркало - 2800 грн,

- меблева стінка -5000 грн,

- двоспальне ліжко -10000 грн,

- дві тумбочки - 5600 грн,

- стіл кухонний - 3000 грн,

- м`який куточок - 5000,00 грн,

- дзеркало - 2800 грн,

- ванна - 1500 грн.

Вартість речей визначена власником майна ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді, наданої на запит суду виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області 10.01.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії сторінок паспорта позивачки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 також зареєстрована за вищевказаною адресою.

Згідно з відповіддю територіального сервісного центру МВС № 5347 Головного сервісного центру МВС у Харківськійц, Сумській та Полтавській областях (філією ГСЦ МВС), наданого на запит адвоката Третяк К.П., відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 28.09.2024 автомобіль AUDI 6, ДНЗ НОМЕР_1 , зареєстрований за громадянином ОСОБА_2 з 27.05.2015.

Позивачка стверджує, що вищезазначене майно, тобто вказане у акті опису майна від 24.06.2021 на загальну суму 150 700,00 грн та автомобіль AUDI А6, ДНЗ НОМЕР_1 , було придбане спільно за час шлюбу.

Вартість автомобіля АУД1 А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , на даний час визначена стороною позивачки за допомогою калькулятора розрахунку вартості автомобіля сайту продажу автомобілів АВТО.РІА та складає 4579 доларів США, що по курсу долара до гривні становить 4579 * 42,4 = 194 149,6 грн.

19.09.2024 позивачка засобами поштового зв`язку звернулася до відповідача із письмовою пропозицією про поділ майна в добровільному порядку, яке відповідно до трекінгу відправлення, було повернуто останній у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Оскільки у досудовому порядку врегулювати вказане питання не вдалося, позивачка у звернулася до суду із цим позовом.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 60 СК України: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1); об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2); якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3); речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.4).

Так, частиною 1 статті 69 СК України, встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно із ч. 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 ''Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя'' вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 ''Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя'', рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.65 СК.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Шляхом дослідження письмових доказів, поданих позивачем, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі ними було придбано автомобіль АУД1 А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , який із 25.07.2015 року зареєстрований за відповідачем. Шлюб між сторонами розірвано 23.12.2019.

Факт придбання вищепереліченого майна, що складається із меблів та побутової техніки, перелік якого вказаний у копії акту опису майна від 24.06.2021, під час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя, на переконання суду, матеріалами справи не доводиться і жодних письмових доказів цього позивачкою надано не було. Так, суду як доказ цього, не надано ані фіскальних, ані товарних чеків, які б вказували на те, коли і ким придбане вказане майно та його вартість з урахуванням певного зносу, що унеможливлює вирішення спору в цій частині у законний спосіб. За таких обставин суд позбавлений можливості визнати це майно спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та, відповідно, в порядку поділу майна подружжя здійснити його поділ між ними, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Щодо вартості автомобіля АУД1 А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивачкою за допомогою калькулятора розрахунку вартості автомобіля сайту продажу автомобілів АВТО.РІА та визначено вартість цього авто, яка складає 4579 доларів США, що по курсу долара до гривні становить 4579 * 42,4 = 194 149,6 грн.

Оцінки, яка б була належним та допустимим доказом не було проведено. Сторони клопотань про призначення експертизи не заявляли.

Суд позбавлений можливості збирати докази самостійно, відтак, оскільки відповідач ніяким чином не заперечив та не спростував заявлену позивачкою вартість вказаного автомобіля, суд приймає до уваги вартість, що вказана в позовній заяві, у розмірі 194 149,6 грн.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачка у позовній заяві прохала стягнути із відповідача на її користь половину вартості автомобіля АУД1 А6, 2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , що є спільною сумісною власністю подружжя, у розмірі 97074,80 грн.

Так як суд вважає доведеним, що зазначений автомобіль є спільним сумісним майном подружжя - сторін у справі, а частки майна дружини та чоловіка є рівними, тому суд доходить висновку, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню і з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягути 1/2 частину вартості цього автомобіля у розмірі 97074,80 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивачка вказує на те, що нею понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі1716,75 грн, які прохала стягнути із відповідача.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 56,55 % сплаченого позивачем судового збору на підставі платіжної інструкції від 02.01.2025, тобто 970,82 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81, 133, 141, 263-265, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про поділ майна, задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, у власність автомобіль АУДІ А6, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля АУДІ А6, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 97074 (дев`яносто сім тисяч сімдесят чотири) грн 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 970 (дев`ятсот сімдесят) грн 82 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник позивачки: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2139 від 18.04.2018.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22.05.2025.

Головуючий