РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/11100/24

Провадження № 2/712/588/25

28 травня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

секретаря судового засідання Безрукової Д.О.

учасники справи:

представник позивача: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: адвокат Манзар Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та аргументів учасників справи

19 вересня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування вимог вказує, що 18.05.2024 о 10 год. 00 хв. в м.Черкаси, по вул.М.Грушевського на перехресті з вул. Надпільна сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ) під керуванням позивача таавтомобіля Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_2 , належного та під керуванням відповідач ОСОБА_2 ДТП сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , що встановлено постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2024 року у справі №712/7640/24 (провадження № 3/712/2526/24).

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК`УСГ» згідно полісу № ЕР - 220873338.

Після ДТП позивачем було надано страховику запит, в якому він просив повідомити про розмір розрахованого йому страхового відшкодування та надати відповідний нормативно-правовий акт, на підставі якого розраховувалась виплата. У відповідь позивачу був наданий лист від 10.07.2024 року вих. № ОСЦВ-3670/5, в якому повідомлено, що страхова виплата складає 59 049,54 грн., яка розрахована на підставі звіту № 165961 від 06.07.2024 року. 10.07.2024 року на рахунок позивача було сплачено 52 049, 54 грн. страхового відшкодування.

Будучи не згодним з розміром сплаченого страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта Березовського А.А. Позивач листами від 25.07.2024 року запросив відповідачів до участі в огляді об`єкта дослідження, а саме автомобіля NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідачі на огляд не з`явились. В результаті експертизи експертом ОСОБА_5 був складений висновок експерта № 88 від 07 серпня 2024 року, згідно з яким: показник Свр (вартість ремонту без урахування зносу) - 131 182, 78 грн., а показник Сврз (вартість ремонту з урахування зносу) = 80 090, 27 грн. Витрати на проведення експертизи склали 4 000, 00 грн.

13.08.2024 р.ОСОБА_3 звернувся до страховика із вимогою про перегляд розміру страхового відшкодування на підставі висновку експерта № 88 від 07.08.2024 року та здійснення доплати в сумі 16 490,68 грн., долучивши до вимоги вказаний вище висновок експерта, проте вимогу виконано не було.

Відповідачу ОСОБА_2 13.08.2024 р. позивачем було скеровано аналогічну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди на підставі висновку експерта, моральної шкоди та витрат на експертизу в загальному розмірі 65 092,51 грн, що підтверджено накладною поштового відправлення та описами вкладення до цінного листаз долученим висновком експерта для досудового врегулювання спору, проте, як і страховик, ОСОБА_2 проігнорував її.

Також позивачем було понесено душевні страждання, які він зазнав у зв`язку із пошкодженням його автомобіля.

Просить суд стягнути з ПАТ "СК "УСГ" на користь позивача несплачене страхове відшкодування, в розмірі 16 490, 68 грн., стягнути з ОСОБА_2 , на користь позивача. різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, в розмірі 51 092, 51грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача. моральну шкоду, в розмірі 10 000, 00грн., стягнути з ПАТ "СК "УСГ" та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, документально підтверджені витрати, за проведення висновку експерта, в розмірі 4000грн.

26 листопада 2024 року представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» Василевський О.Л. скерував до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтуваня відзиву посилався на те, що 12 травня 2024 року між ПАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_2 був укладений

Поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-220873338, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль Citroen JUMPY, державний реєстраційний № НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди 18.05.2024 року за участю транспортного засобу Сітроен Джампі, д.р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Нісан Ліф, д.р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_3 транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, того ж дня до ПАТ «СК «УСГ» з повідомленням про ДТП звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_3

19 червня 2024 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся ОСОБА_3 з заявою про виплату страхового відшкодування від 19 червня 2024 року та надав пояснення про обставини настання ДТП.

21 червня 2024 року (на другий робочий день) транспортний засіб Нісан Ліф, д.р.н.

НОМЕР_5 було оглянуто, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 21.06.2024 року.

ПАТ «СК «УСГ» направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, Отже, Позивач взагалі не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру збитків. ПАТ «СК «УСГ» звернулось до ТОВ «Едак» та просило провести експертне автотоварознавче дослідження. Згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 165961 від 06 липня 2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Нісан Ліф, д.р.н. НОМЕР_6 складає 58 498,61 грн з урахуванням фізичного зносу та ПДВ на запасні частини в розмірі 6 449,07 грн., а без врахування ПДВ 52 049,54 грн.

10 липня 2024 року ПАТ «СК «УСГ» був складений розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ОСЦВ-03670 та виплачені Позивачу 52 049,54 грн.

10 липня 2024 року ПАТ «СК «УСГ» направлений на адресу Позивача лист за вих. №ОСЦВ-3670/5, яким страховик повідомив Позивачу про те, що розмір страхового відшкодування становить 52 049,54 грн. без врахування ПДВ в розмірі 6 449,07 грн.

01 серпня 2024 року транспортний засіб Нісан Ліф, д.р.н. НОМЕР_7 було додатково оглянутий, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 01.08.2024 року.

19 серпня 2024 року ПАТ «СК «УСГ» за вх. № 02/50623 отримана від Позивача вимога про доплату 16 490,68 грн.

07 жовтня 2024 року ПАТ «СК «УСГ» був складений розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ОCЦВ-3670 та виплачені Позивачу 11923,79грн.

Відповідач ПАТ «СК «УСГ» звертає увагу на те, що позивачу в повному обсязі була сплачена суму страхового відшкодування в розмірі 63 973, 33 грн (52 049, 54 грн + 11 923,79грн.), чим страховик виконав своє зобов`язання перед позивачем у повному обсязі.

Щодо висновку експерта № 88 від 07.08.2024 р. представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» Василевський О.Л. зазначив, що експерт ОСОБА_5 у вказаному висновку порушив принципи, методичні підходи та методи оціночних процедур, а тому висновок є недостовірним та таким, що проведений з порушенням методичних підходів в оцінці розміру матеріального збитку.

Обґрунтовує це тим, що Згідно ремонтної калькуляції № 88 від 07.08.2024 р., що є невід?ємним додатком до висновку експерта № 88 від 07.08.2024 р., експерт здійснює ремонт та пофарбування кришки в 3б штекер зар (0410 - номер деталі в ремонтній калькуляції) та фарбує кришку штекера заряд (0411 - номер деталі ремонтній калькуляції), однак експерт Березовський А.А. не надає фото підтвердження цих пошкоджень (відсутня фототаблиця). В той час, як відповідно до п.п. с) п. 4.4. р. 4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24 липня 2009 року, у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається додатки, які становлять невід?ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки.

Експерт в ремонтній калькуляції № 88 від 07.08.2024 р., що є невід?ємним додатком до висновку експерта № 88 від 07.08.2024 р., зазначає регулювання сходження (9913) хоча в акті огляду відсутня будь-яка інформація про необхідність здійснення такої операції.

Однак, ПАТ «СК «УСГ» звертає увагу суду на той факт, що в дійсності регулювання сходження робити не потрібно, оскільки ані Акт огляду ТЗ (дефектна відомість) від 21.06.2024 р., ані Акт огляду ТЗ (дефектна відомість) від 01.08.2024 р. не містять жодних посилань на необхідність регулювання сходження.

Також, у своєму висновку, експерт ОСОБА_5 не вірно застосовує прайс на запчастини, оскільки взято прайс на 23 липня 2024 року (ремонтна калькуляція станом на 07.08.2024 р.), в той час, як подія мала місце 18 травня 2024 року. Отже, ціни на запчастини було взято експертом не на момент події, а пізніше, що збільшило їх вартість.

Однак, згідно Національного стандарту № 1 ціни на запчастини можуть бути взяті лише на

дату до ДТП (дату ДТП).

Крім того, в ремонтній калькуляції № 88 від 07.08.2024 р., що є невід?ємним додатком до висновку експерта № 88 від 07.08.2024 р., експерт у розмір збитку закладає 20 % ПДВ. Однак, для відшкодування транспортного засобу повинен здійснюватися на підприємстві яке є платником ПДВ. Оскільки потерпілій особі податку на додану вартість - ремонт згідно з п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України не є об?єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно по закону, а також пов?язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Відтак, всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов?язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об?єктом оподаткування ПДВ, в зв?язку з чим, за загальним правилом, як при визначені розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

Таким чином, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об?єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Разом з тим, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об?єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється

без урахування сум ПДВ. При цьому, висновок незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу не є підставою для виникнення податкових зобов?язань, пов?язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов?язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином у випадку не провелення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ДВ, податкові зобов?язання не виникають.

Позивачем не було надано до суду доказів оплати проведеного ремонту транспортного засобу Нісан Ліф, державний реєстраційний № НОМЕР_1 у особи, яка є платником ПДВ, у зв?язку з чим у ПАТ «СК «УСГ» не виникають обов?язки по відшкодуванню даного податку потерпілій особі. У відповідності до ч. 2 ст. 14 ЦК України, страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ. Тому, в будь-якому випадку з ПАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_3 не може бути стягнуто розмір ПДВ, а тому 20 % ПДВ має бути віднято від вартості збитку.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач ПАТ «СК «УСГ» просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «СК «УСГ» відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

26 грудня 2024 року представник позивача за довіреністю Блізнєцов Є.А. скерував до суду позовну заяву в новій редакції з уточненням в частині зазначення повного найменування відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ».

03 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Манзар Т.В. скерувала до суду відзив. В обґрунтування відзиву зазначила, що відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги в частині матеріальної шкоди у сумі 27 013, 95 грн.

Відзив обгрунтовує тим, що згідно з висновком експерта № 88 від 07 серпня 2024 року показник Свр (вартість ремонту без урахування зносу) - 131 182, 78 грн., а показник Сврз (вартість ремонту з урахуванням зносу) = 80 090, 27 грн. Експертом розрахований відновлювальний ремонт автомобіля з урахуванням ПДВ, на стор. 8 Висновку чітко зазначена См - вартість використаних при ремонті матеріалів лакофарбовий матеріал, малоцінні деталі у сумі 9322,11 грн. з ПДВ та Сс - вартість нових складових, які підлягають заміні під час ремонту - 111070, 67 грн. з ПДВ. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (увипадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

У випадку здійснення страхової виплати на рахунок потерпілого страховик зменшує розмір страхової виплати на суму ПДВ. Вказану суму страховик зобов?язаний доплатити у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ. Якщо докази ремонту відсутні, то компенсувати ПДВ не повинен ні страховик, ні винуватець.

Як вбачається з поданих документів, то позивач отримав кошти від страховика на свій рахунок, будь-яких доказів ремонту автомобіля на СТО, який є платником ПДВ, ні суду, ні страховику не надав.

Ліміт страхового відшкодування страховика, згідно полісу N? ЕP-4 шкоду заподіяну майну становить 160 000 грн. Отже, відповідач ОСОБА_7 визнає розмір матеріального збитку завданого в ДТП позивачу у сумі 27 013,95 грн. РОЗРАХУНОК: Свр = Ср+См+Сс= 10790.00 грн. + (9322,11 грн - 20% ПДВ) + (111070,67 грн. - 20%) - 80090,27 грн. = 27013,95 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди, адвокат Манзар Т.В. вказує, що автомобіль позивача під час ДТП зазнав незначних пошкоджень, підлягає відновленню, з урахуванням незначних пошкоджень, відповідач ОСОБА_2 , зробив все необхідне від нього: вчасно повідомив страховика, визнав свою вину в ДТП, посприяв активно, щоб позивач отримав від страховика кошти, розпочав ремонт автомобіля і вже 10.07.2024 року позивач отримав від страховика кошти по страховому відшкодуванню у сумі 52 049,54 грн. 00 коп. Вважає, що в даному випадку позивач не довів факту завдання останньому внаслідок пошкодження транспортного засобу такої інтенсивної моральної шкоди, яку можна було б виразити у грошовому еквіваленті та стягнути з відповідача. Позивач на обгрунтування своїх позовних вимог не надав належних та допустимих доказів. Отже, позовні вимоги та аргументи позивача в позові грунтуються лише на припущеннях.

Просить позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, а саме стягнути на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 27 013, 95 грн., в іншій частині позову до відповідача ОСОБА_2 просить відмовити. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати за правничу допомогу у сумі 15 000 грн.

12 березня 2025 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 скерував до суду відповідь на відзив, у якій зазначив наступне.

Дослідивши правову позицію відповідача ОСОБА_2 , вважає, що вона сформована на підставі хибного трактування висновків Верховного Суду України. Відтак справи на які посилається відповідач в основу яких покладено приписи ст. 36.2 З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - стосуються врегулювання спорів між страховиком та потерпілим. Що ж стосується спору між потерпілим та винуватцем ДТП, то такі норми Закону їх не регулюють. Не передбачено чинним Законодавство ні права, ні змоги для винуватця ДТП утримувати ПДВ, а потім його доплачувати.

Розмір ПДВ, що нараховується на запчастини та матеріали експертом, входить до вартості ремонту, а отже входить до розміру фактичної шкоди (є його складовою). Отже в розумінні ст. 22 ЦК України розмір ПДВ в тому ж числі є витратами, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Не враховує й відповідач ОСОБА_2 той факт, що при розрахунку розміру не сплаченого страхового відшкодування, позивач вже вирахував ПДВ, яке утримує страховик. Представник позивача важає незаконним двічі вираховувати ПДВ.

Позиція відповідача ОСОБА_2 не обґрунтована, розмір ПДВ позивачем вже був вирахуваний при розрахунку розміру несплаченого страхового відшкодування. Повторно вираховувати ПДВ при відшкодуванні різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням немає жодних правових підстав, оскільки в такому випадку буде вирахувано вже 40% ПДВ, а не як встановлено Законом 20%. В свою чергу посилання на правові висновки Верховного Суду не коректні, оскільки ці справи мають інші фактичні обставини справи. У відповіді на відзив просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

12 березня 2025 року представник позивача за довіреністю Блізнєцов Є.А. скерував до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення з ПРАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_3 несплачене страхове відшкодування, а саме зменшити з 16 490 грн. 68 коп. до 4 566 грн. 89 коп. Решту позовних вимог просить залишити без змін.

17 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Манзар Т.В. скерувала до суду заперечення, у якому зазначає, що відповідач ОСОБА_2 повністю заперечує проти викладених міркувань позивача у відповіді на відзив. Позивач звертаючись до суду з позовом зазначив, що «вважає за необхідне стягнути з винуватця ДТП, ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 51 092, 51 грн. з розрахунку 131 182,78 грн. 80 090,27 грн." Однак, позивачем не враховано, що в силу закону з відповідача не стягується ПДВ, адже позивачем не надано доказів ремонту автомобіля на СТО, який є платником ПДВ. Відповідач ОСОБА_2 визнає розмір матеріального збитку завданого в ДТП позивачу у сумі 27 013,95 грн.

У запереченні просить позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, а саме стягнути на користь ОСОБА_2 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 27 013, 95 грн., в іншій частині позову до відповідача просить відмовити.

18 березня 2025 року витребувано у відповідача ПрАТ «СК «УСГ» відомості щодо детального розрахунку ПрАТ «СК «УСГ» страхового відшкодування за наслідками ДТП 18.06.2024 о 10 год. 00 хв. в м. Черкаси за участю автомобіля Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ) та автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ) з посиланням на умови договору страхування цивільно-правової відповідальності.

19 травня 2025 року представником позивача скеровано до суду клопотання про відмову у задоволенні вимоги відповідача ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат на правничу допомогу. В обгрунтування клопотання зазначає, що витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн. є завищеними, зважаючи на обсяг заявлених до стягнення з відповідача позовних вимог. У договорі № 15/1 від 25.02.2025р. не вказано, що представник має право право складати відзиви, заперечення, клопотання. Не зазначені у договорі послуги не підлягають відшкодуванню.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Манзар Т.В. в судовому засіданні просила задоволити позовні вимоги частково з підстав, викладених у відповіді на відзив та запереченні.

Представник страхової компанії скерував до суду заяву про розгляд справи без участі, в наданих 19 травня 2025 року додаткових поясненнях вказує, що розмір страхового відшкодування страховиком розраховувався з врахуванням Звіту № 165961 від 06.07.2024 року, який надавався до відзиву, а також Закону України "«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В задоволенні позову в частині вимог до страхової компанії просить відмовити.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, приходить до наступного.

Хід розгляду справи, заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою 09 жовтня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18 листопада 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УСГ» строк для подачі відзиву на позов.

22 січня 2025 року судом прийнято до розгляду позовну заяву у редакції уточнення повного найменування відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ».

11 березня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог до ПрАТ «СК «УСГ»

18 березня 2025 року витребувано у відповідача ПрАТ «СК «УСГ» додаткові пояснення.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, а також докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Судом встановлено, що 18.06.2024 о 10 год. 00 хв. в м. Черкаси, по вул. Михайла Грушевського на перехресті з вул.Надпільна сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ) та автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ).

ДТП сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , який притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2024 року у справі № 712/7640/24. У вказані постанові судом встановлено, що 18.06.2024 о 10 год. 00 хв. в м.Черкаси, по вул. М. Грушевського, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Надпільна, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ), не надав переваги в русі автомобілю Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ), який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.07.2024р. набрала законної сили 09.08.2024р. (а.с.7-9, 134 т.1).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК`УСГ» згідно полісу № EP-220873338 від 12 травня 2024 року, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль Citroen JUMPY, державний реєстраційний № НОМЕР_2 . Строк дії договору з 13.05.2024р. по 12.05.2025 р. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн. Розмір франшизи 0 грн. (а.с.173 т.1)

18.06.2024р. позивач подав до ПАТ «СК «УСГ» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с.11 т.1)

19 червня 2024 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся ОСОБА_3 з заявою про виплату страхового відшкодування та надав пояснення про обставини настання ДТП.

21 червня 2024 року транспортний засіб позивача Нісан Ліф, д.р.н.

НОМЕР_5 був оглянутий, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 21.06.2024 року.

Відповідач ПАТ СК «УСГ» звернувся до ТОВ «Едак» із запитом на проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Відповідно до звіту № 165961 від 06 липня 2024 року, ринкова вартість КТЗ до пошкодження 794 823, 40 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу 0,4544, вартість відновлюваного ремонту КТЗ 121182, 42 грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 73512,84 грн. (в тому числі ПДВ на запасні частини 9539,5 грн.). (а.с.90-111 т.1)

06.07.2024р. за замовленням страховика складений Звіт про оцінку колісного транспортного засобу №165961 від 06.07.2024р., виконаний ФОП ОСОБА_8 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 815/20 від 11.09.2020р. дійсний до 11.09.2023р). У Звіті вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складає 73 512,84 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 63 973,33 грн. без ПДВ.

10.07.2024р. за № ОСЦВ-3670/5 позивачу було повідомлено про визначення суми страхового відшкодування 52 049,54 грн згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №165961 від 06.07.2024р., виконаного ФОП ОСОБА_8 (а.с.20 т.1)

10.07.2024 року позивачу сплачено 52 049,54 грн. відповідно до виписки з банківського рахунку позивача в АТ «Ощадбанк» (а.с.13 т.1)

10.07.2024р. позивач звернувся до страхової компанії з запитом щодо надання копії Звіту про оцінку заподіяної шкоди (а.с.12 т.1)

25.07.2024 року позивачем скеровано поштовим зв`язком відповідачам листи- запрошення до участі в огляді об`єкта дослідження, а саме автомобіля NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджено накладними поштових відправлень та описами вкладень до цінних листів (а.с.14-15 т.1)

В результаті експертизи експертом ОСОБА_5 був складений висновок експерта №88 від 07 серпня 2024 року, згідно якого: показник Свр (вартість ремонту без урахування зносу) - 131 182, 78 грн., а показник Сврз (вартість ремонту з урахування зносу) = 80 090, 27 грн. Витрати на проведення експертизи склали 4 000, 00 грн. (а.с.21-38 т.1)

13.08.2024р. позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з заявою про перегляд розміру страхового відшкодування на підставі висновку експерта № 88 від 07.08.2024 року та здійснення доплати в сумі 16 490,68 грн., що підтверджено накладною поштового відправлення та описами вкладення до цінного листа (а.с.16-17 т.1)

13.08.2024р. позивач звернувся до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди на підставі висновку експерта, моральної шкоди та витрат на експертизу в загальному розмірі 65 092,51 грн, що підтверджено накладною поштового відправлення та описом вкладення до цінного листа (а.с.18-19 т.1)

07 жовтня 2024 року ПАТ СК «УСГ» був складений розрахунок суми страхового відшкодування на суму 63 973,33 грн., в подальшому позивачу страховиком додатково виплачені 11 923, 79грн. (а.с.220 т.1).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди,чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України № 1961-IV).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Податок на додану вартість становить 20 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг (пп. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України).

База оподаткування ПДВ визначається відповідно до ст. 188 ст. 192 ПКУ.

Системний аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для висновку, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 (провадження № 61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі №911/286/20.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП з вини відповідача позивачу як законному володільцю автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок пошкодження транспортного засобу завдано матеріальної шкоди та з урахуванням того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ "СГ "УСГ" , ОСОБА_2 як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

На підтвердження розміру заподіяної внаслідок ДТП шкоди позивачем наданий висновок експерта ОСОБА_5 № 88 від 07.08.2024р., яким визначений розмір відновлювального ремонту автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 131182 грн. 78 коп. грн. 81 коп., в тому числі Ср - вартість ремонтних робіт 10 790,00 грн. без ПДВ, См - вартість використаних при ремонту матеріалів у сумі 9322,11 грн. з ПДВ та Сс - вартість нових складових, які підлягають заміні під час ремонту - 111070, 67 грн. з ПДВ.

За конкретних обставин, коли фактичне здійснення ремонту автомобіля та понесення позивачем витрат зі сплатою ПДВ не відбулось, позивач обгрунтовує розмір шкоди вартістю відновлювального ремонту, необхідного для відновлення пошкодженого автомобіля, що узгоджується з положеннями ст.22, 1192 ЦК Укрїни. Разом з тим, оскільки виконавець послуг з ремонту автомобіля може бути як платником ПДВ, так і не бути платником ПДВ, з достовірністю підтвердженим на даний час розміром матерільної шкоди буде вартість відновлювального ремонту без урахування ПДВ на складові та матеріали. Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного суду у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22 від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22.

Наведений у відзиві відповідача ОСОБА_2 розрахунок зменшення вартості матеріалів та вартості складових на суму ПДВ шляхом множення вказаних у висновку експерта відповідних сум на коефіцієнт 0,8 суд вважає таким що не узгоджується з положеннями пп. 194.1.1 п. 194.1 ст.194 ПКУ.

Оскільки ставка ПДВ законом встановлена в розмірі 20%, Сума ПДВ обчислюється за формулою: Сума з ПДВ= Сума без ПДВ?20%, де 20% = Ставка ПДВ.

Суд також враховує, що податок на додану вартість є непрямим податком, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) шляхом додавання до вартості без ПДВ: Сума з ПДВ= Сума без ПДВ + Сума ПДВ= Сума без ПДВ + Сума без ПДВ?20%.= Сума без ПДВ.(100% + 20%) = Сума без ПДВ*120%. Отже, при вирахуванні Суми без ПДВ слід керуватись формулою: Сума без ПДВ = Сума з ПДВ/120% = Сума з ПДВ/1,2.

Таким чином, якщо См (вартість матеріалів) з ПДВ становить 9322,11 грн., то См (вартість матеріалів) без ПДВ складає 9322,11/ 1,2 = 7768,42 грн.

Відповідно, якщо Сс (вартість складових) з ПДВ становить 111070, 67 грн., то Сс (вартість складових) без ПДВ становить 111070, 67/1,2 = 92558,89 грн.

Отже, на підставі висновку експерта Березовського А.А. № 88 від 07.08.2024р. сума відновлювального ремонту за вирахуванням податку на додану вартість (ПДВ) на вартість матеріалів См та складових Сс, а відтак сума матеріального збитку позивача є підтвердженою на час розгляду справи в розмірі 10790 + 7768,42 + 92558,89 = 111 117,31 грн., оскільки в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження як факту оплати проведеного позивачем ремонту, так і того, що платник послуг, який буде проводити ремонт автомобіля позивача, є платником ПДВ.

При визначенні належної до виплати позивачу страхової суми суд враховує положення Закону України № 3720-IX від 21 травня 2024 року, якими передбачено обов`язок страховика щодо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу.

Відповідно до висновку експерта Березовського А.А. № 88 від 07.08.2024р. коєффіцієнт зносу автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 складає (1-0,46), тому Сс (вартість складових) без ПДВ має бути помножена на коєфіцієнт фізичного зносу і відтак сума страхового відшкодування становить: 10790 + 7768,42 + 92558,89 (1-0,46)= 68540,22 грн.

Таким чином, належною до сплати позивачу сумою страхового відшкодування є 68540,22 грн., проте відповідачем ПАТ «СК «УСГ» було сплачено позивачу страхове відшкодування на загальну суму 63 973, 33 грн (52 049, 54 грн + 11 923,79грн.). Отже, недоплаченою є сума страхового відшкодування в сумі 68540,22 - 63973,33 = 4566,89 грн., тому позовні вимоги позивача до ПАТ «СК «УСГ» підлягають до повного задоволення.

Доводи представика страхової компанії про те, що розмір відшкодування має визначатись у відповідності до Звіту про оцінку № 165961 від 06.07.2024р. та позивач взагалі не набув права на обрання експерта для визначення розміру збитків суд вважає такими, що не обгрунтовують запереченя проти позову. Звіт про оцінку, зокрема, визначає вартість майна або майнових прав, а висновоком експерта відповідно до Закону України "Про судову експертизу" є результат експертного дослідження на основі спеціальних знань у з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. У експертному висновку № 88 від 07.08.2024р. експертом вказано про обізнаність про кримінальну відповідальність згідно ст.384, 385 КК України, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 33 від 07.09.2021 року видане ЦЕКК Міністерства юстиції України і продовжене до 07.09.2024 року. В судовому засіданні експертом надані роз`яснення щодо результатів експертного дослідження.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Подавши експертний висновок в якості доказу, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування. Відповідач в обґрунтування доводів про необґрунтованість експертного висновку чи його неправильності відповідно до ст.113 ЦПК України міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з клопотанням про призначення повторної експертизи. Але в даному разі цього зроблено не було.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що страховиком здійснювалась доплата страхового відшкодування потерпілому 07 жовтня 2024 року після спливу 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування 19 червня 2024 року та без надання мотивованої відмови потерпілому у виплаті страхового відшкодування за результатами експертизи, проведеної у зв`язку з недосягненням згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування за результатами проведеного страховиком огляду пошкодженого майна. Вказані дії страховика здійснені не у порядок та спосіб, встановлені Законом України № 1961-IV, чим порушені права позивача, які підлягають судовому захисту.

Вирішуючи позовні вимоги до ОСОБА_2 суд виходить з того, що особа, винна у завданні шкоди, зобов`язана її відшкодувати в розмірі збитку, не покритому страховим відшкодуванням. Оскільки підтвердженою на час розгляду справи є сума збитку в розмірі 111 117,31 грн. за вирахуванням ПДВ та встановлено, що сума належного до виплати потерпілого страхового відшкодування складає 68540,22 грн., тому позовні вимоги до ОСОБА_2 підлягають до задоволення в частині стягнення 111 117,31 грн. - 68540,22 грн. = 42577,09 грн.

При цьому суд не погоджується із розрахунком відповідача ОСОБА_2 також у тій частині, що вартість відновлювального ремонту без ПДВ 111 117,31 грн. має бути зменшений на суму страхового відшкодування не 68540,22, а 80 090, 27 грн., оскільки сума страхового відшкодування в розмірі 80 090, 27 грн обчислена без вирахування ПДВ в супереч пункту 36.2 статті 36 Закону України № 1961-IV, відповідно до якої передбачено, що у разі відсутності доказів ремонту, компенсувати ПДВ не повинен ні страховик, ні винуватець. Право вимоги на доплату вказаної суми ПДВ виникає у потерпілого у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ. Аналогічний правовий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22.

У постанові у постанові ВП ВС від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 зазначається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 , який застрахувала свою цивільну відповідальність, для повного відшкодування завданої ним шкоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, обчисленими за вирахуванням ПДВ. з урахуванням конкретних обставин справи, тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення 42577,09 грн.

Судом також встановлено, що позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди завдана моральна шкода з вини відповідача ОСОБА_2 , яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного позивачу автомобіля, що об`єктивно потягнуло порушення нормальних життєвих зв`язків позивача внаслідок необхідності вживати додаткові зусилля для відновлення ушкодженого майна, в зв`язку з чим позивачу були без сумніву спричинені негативні переживання, тому враховуючи поведінку відповідача, який відразу надав інформацію про особу, яка застрахувала його цивільну-відповідальність та не є відповідальним за тривалість здійснення страховиком регламентної страхової виплати, тому з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача 5000 грн.

Що стосується доданих до відзиву позитивних характеризуючих даних щодо відповідача ОСОБА_9 , при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 27.01.2021 року у справі № 263/16183/18, згідно з яким розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи (посвідчення № НОМЕР_8 від 13.12.206р. строком дії довічно). (а.с.6 т.1) був звільнений від сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. за кожну вимогу до двох відповідачів, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави по 1211,20 грн. з кожного пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем витрати на проведення експертизи в сумі 4000 грн. підляють до покладання на відповідачів у рівних частках по 2000 грн. з кожного та пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов в частині вимог до страхової компанії задоволений повністю, до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь позивача підлягає матеріальна шкода 4566 грн. 89 грн., судові витрати на проведення експертизи в сумі 2000,00 грн., всього 6566 грн. 89 грн.

Позов в частині вимог до ОСОБА_2 на загальну суму 61092,51 грн. (51092,51 + 10 000) задоволений частково на суму 47577,09 грн. (42577,09 грн. + 5000), отже задоволеними є 47577,09/61092,51*100%=77% позовних вимог до ОСОБА_2 і відповідно у 23% зазначених вимог відмовлено.

Таким чином, враховуючи, що позов в частині вимог до ОСОБА_2 , задоволений частково, до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають судові витрати на проведення експертизи в сумі 1540 грн. (2000,00*0,77) пропорційно до задоволеної частини вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву від 03 березня 2025 року адвокатом Манзар Т.В. в інтересах відповідача ОСОБА_2 зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених відповідачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

На виконання вимог ст.137 ЦПК України адвокатом поданий договір про надання правової допомоги № 15/1 від 25 лютого 2025 року, Акт № 15/1 від 03.03.2025р., квитанція № 15/1 від 03.03.2025р. Відповідно до п. п.1.1 предметом договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані із заахистом прав та законних інтересів. Згідно з п.4.1 договору гонорар адвоката по справі № 712/11100/24 є фіксованим і складає 15 000 грн.

19 травня 2025 року представником позивача скеровано до суду клопотання про відмову у задоволенні вимоги відповідача ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат на правничу допомогу. В обгрунтування клопотання зазначає, що витрати на правничу допомогу в сумі 15000грн. є завищеними, зважаючи на обсяг заявлених до стягнення з відповідача позовних вимог. У договорі № 15/1 від 25.02.2025р. не вказано, що представник має право право складати відзиви, заперечення, клопотання. Не зазначені у договорі послуги не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до Акту № 15/1 від 03.03.2025р. адвокатом Манзар Т.В. надані ОСОБА_2 юридичні послуги по справі № 712/11100/24 - підготовки відзиву, заперечення, клопотань, заяв, представлення інтересів клієнта в судових засіданнях.

Таким чином, наданими відповідачем доказами підтверджено надання йому адвокатом правничої допомоги в ході розгляду справи на суму 15 000 грн. Судом не встановлено, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони. Загальна сума судових витрат на правничу допомогу відповідача не перевищує попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат згідно відзиву на позовну заяву.

Враховуючи викладене, оскільки правнича допомога адвокатом надавалась для забезпечення ефективної реалізації процесуальних прав відповідача ОСОБА_2 суд вважає, що останньому має бути відшкодовані судові витрати на правничу допомогу в сумі 3450 грн. (15000*23/100%) пропорційно до частини вимог до відповідача ОСОБА_2 , в задоволенні яких судом відмовлено.

Оскільки судом частково задоволені вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат, а також зустрічні вимоги відповідача ОСОБА_2 до позивача про відшкодування судових витрат, суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, як передбачено ст.265 ЦПК України.

Таким чином, до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає 42577,09 + 5 000 грн. 00 коп. + 1540 - 3450 = 45667,09 грн.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 12,13, 81, 80, 141, 259, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України, суд, -

-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» задоволити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_3 6566 грн. 89 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 45667 грн 09 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» в дохід держави судовий збір 1211 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 932 грн 47 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного тексту рішення 28 травня 2025 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 )

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літ. А, )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 )