Справа № 594/1708/24
Провадження №2/594/322/2025
У Х В А Л А

21 травня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Білик Л.С.

представника третьої особи Паламарчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Служба у справах дітей Борщівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Борщівського районного суду від 30.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Абоїда ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Борщівської міської ради, про позбавлення батьківських прав повернуто позивачу, так як позивачем не було доведено, що відповідач, як іноземець, мав постійне місце проживання в Україні.

Однак, постановою Тернопільського апеляційного суду від 03.03.2025, ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 30.12.2024 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Борщівського районного суду Тернопільської області.

На виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 03.03.2025, ухвалою судді Борщівського районного суду від 25.03.2025, прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила адресу проживання Абоїда ОСОБА_4 АДРЕСА_1 . Даних про зареєстроване місце проживання відповідача в Україні не здобуто. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що за адресою зазначеною в позовній заяві Абоїд ОСОБА_4 ніколи не проживав, а тільки зайшов на подвіря цього господарства, виникла сварка у відповідача з її батьком і викликали поліцейських.

Судом було вжито заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, вручення йому копії позовної заяви з додатками та процесуальними документами, в тому числі отримано його адресу, яку він сам зазначив в своїй позовній заяві до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів його участі у вихованні дитини.

29.04.2025 року відповідач Абоїд ОСОБА_4 засобами електронного зв`язку надіслав заяву, в якій вказав, що не отримав конкретного часу виклику на засідання, що ускладнює його підготовку. Він не може заповнювати, або підписувати форми онлайн, оскільки закони про захист персональних даних Великобританії та Європейського Союзу забороняють передавати особисту чи чутливу інформацію через незахищені або іноземні цифрові платформи. Також заявив, що всі обвинувачення проти нього є неправдивими, має докази того, що регулярно надсилав гроші на утримання дитини, але мати відмовлялася їх отримувати. Також має підтвердження, що вони відмовлялися отримувати подарунки, які він надсилав донці. Крім того, є свідок, який може це підтвердити. Він здійснив понад 60 спроб побачити доньку, але мати постійно відмовляється. Він понад 12 разів звертався до поліції, і може надати офіційні заяви поліції як підтвердження. Наразі він не може приїхати до України, з міркувань безпеки. Просить перенести судове засідання на грудень 2025 року, до часу, коли обставини дозволять йому безпечно прибути та взяти повну участь у процесі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Білик Л.С. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання відповідача.

Представник третьої особи Паламарчук Л.Л. поклалась у вирішенні клопотання на розгляд суду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Положеннями статті 498 ЦПК України визначено, що уразі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі-іноземний суд)у порядку,встановленому цим Кодексом або міжнародним договором,з года на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Аналогічні положення містить стаття 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Судом були вжиті передбачені ЦПК заходи для з`ясування відомостей про місце проживання відповідача в Україні. За результатами таких заходів інформація щодо місця проживання відповідача в Україні не підтверджена.

Згідно матеріалів справи № 594/1019/21 Абоїд ОСОБА_4 , як позивач зазначав, що він є громадянином Сполученого Королівства Великої Британії та проживає у Великобританії.

Проте в даній справі, за позовом ОСОБА_1 до Абоїда ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Борщівської міської ради, про позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , він не надав офіційних доказів, що він є громадянином Сполученого Королівства Великої Британії та про своє зареєстроване офіційне місце проживання.

Процедуру вручення судових документів регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (вчинена в Гаазі 15.11.1965 та ратифікована Україною),

Стаття 1 Конвенції 1965 року передбачає, що вона застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Але ця Конвенція не застосовується, якщо адреса особи, якій необхідно вручити документ, невідома (стаття 1).

Таким чином, оскільки на цей час адреса відповідача не відома, суд не може застосовувати положення Конвенції 1965 року та надавати доручення компетентному суду Сполученого Королівства Великої Британії на вручення судових документів.

Суд роз`яснює, що за наявності офіційних даних про громадянство та зареєстроване місце проживання відповідачаАбоїда ОСОБА_4 , відповідно до законодавства та міжнародних договорів, суд зможе поставити на вирішення питання про направлення судового доручення компетентному органу іноземної держави про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та судову повістку про виклик до суду.

Так, згідно з п. 8 ч. 1ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Провадження у справі зупиняється до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (п. 12 ч. 1ст. 253 ЦПК України).

Клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи на грудень 2025 року фактично зводиться до зупинення розгляду справи на такий тривалий термін, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити за безпідставністю, однак відкласти розгляд справи на іншу дату надіславши відповідачу копію даної ухвали для відому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У клопотанні відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи на грудень 2025 року відмовити.

Розгляд справи відкласти на 12 год 16 червня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26 травня 2025 року.

Головуючий Чир П.В.