Справа № 595/607/25
Провадження № 2-о/595/88/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бучацька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй, ОСОБА_1 , договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. від 16 травня 1989 року № 1539, виданого на ім`я ОСОБА_2 . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що їй, ОСОБА_1 , на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу від 16.05.1989 № 1539, належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, у вказаному договорі її прізвище записано, як « ОСОБА_3 », що не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий 26.04.1996 МВ УВМС УМВС України в Донецькій області, де її прізвище значиться, як « ОСОБА_4 ». Наявні у документах розбіжності перешкоджають їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Вона немає можливості звернутися до Селидівської державної нотаріальної контори, яка посвідчила вказаний вище договір, оскільки така знаходиться на окупованій території. Разом з тим, відповідно до отриманої довідки № 293 від 02.04.2025, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», яке станом на сьогодні працює дистанційно, підтверджується, що згідно реєстрових даних (станом на 01.01.2013) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зареєстрований за нею, ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. від 16 травня 1989 року № 1539, зареєстроване в Селидівському БТІ 22.05.1989 № 135. Вважає, що причина неправильного написання її прізвища виникла у зв`язку з технічною помилкою, внаслідок якої в неї на даний час існують труднощі при реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на викладене, просить заявлені вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_1 , в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Бучацької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що при прийнятті рішення у справі покладається на думку суду, одночасно просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

За даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Підзамочківською сільською радою Бучацького району 22 квітня 1966 року, ОСОБА_5 22 квітня 1966 року уклав шлюб із ОСОБА_6 , актовий запис № 9, зареєстрований Підзамочківською сільською радою Бучацького району. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6103-, виданої Бучацькою міською радою 23 вересня 2024 року.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого відділом м. Українська Селидівського МВУ МВС України в Донецькій області 26 квітня 1996 року, такий заповнений на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як убачається з договору, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. 16 травня 1989 року, укладеного між ОСОБА_7 , яка діяла по довіреності від імені ОСОБА_8 (продавцем), з однієї сторони та ОСОБА_2 (покупцем), з другої сторони, продавець продав, а покупець купив належний продавцеві на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_4 та земельної ділянки розміром 600 кв.м, на якій розташовано один житловий будинок. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1539.

За даними довідки, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації» 02 квітня 2025 року за №293, згідно реєстраційних даних (станом на 01.01.2013) житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. від 16.05.1989 №1538, зареєстрований в Селидівському БТІ 22.05.1989 №135.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно п.12 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батьковім, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, ім`я або замість імені чи ім`я зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц.

На переконання суду, подані заявником документи, які досліджені в судовому засіданні, підтверджують належність заявнику ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. 16 травня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1539.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. 16 травня 1989 року, зареєстрований в реєстрі за № 1539,укладений між ОСОБА_7 , яка діяла по довіреності від імені ОСОБА_8 (продавцем), з однієї сторони та ОСОБА_2 (покупцем), з другої сторони, згідно якого продавець продав, а покупець купив належний продавцеві на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_4 та земельної ділянки розміром 600 кв.м, на якій розташовано один житловий будинок, дійсно належить ОСОБА_1 .

Із досліджених письмових доказів встановлено, що допущена описка в написанні прізвища заявниці, зокрема зазначено « ОСОБА_3 », замість вірного « ОСОБА_4 » у вказаному вище документі не перешкоджає встановленню приналежності такого заявнику, враховуючи, що в означеному договорі заявниця в графі «покупець» записала власноручно своє прізвище вірно « ОСОБА_4 », а також збіг інших даних, що стосуються особи з паспортними даними заявника та іншими, наданими суду документами.

Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заявнику ОСОБА_1 договору купівлі-продажу від 16 травня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1539, необхідно для здійснення реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а іншим способом це підтвердження здійснити неможливо, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265, 315 - 319 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Бучацька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Леоновою В.П. 16 травня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1539.

Судові витрати покласти на сторони в межах в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 22 травня 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Бучацька міська рада, місцезнаходження: вул. Майдан Волі, 1 м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 0458479.

Суддя: І. І. Тхорик