УХВАЛА

28 травня 2025 року

м. Київ

справа № 521/1690/24

провадження № 61-6291ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 07 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання постанови Малиновського районного суду міста Одеси по справі №521/9597/16-п такою, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати постанову Малиновського районного суду міста Одеси у справі №521/9597/16-п такою, що не підлягає виконанню, посилаючись на пропуск стягувачем строку пред`явлення її до виконання.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 07 березня 2024 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1

12 травня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 07 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України).

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню, після її перегляду в апеляційному порядку, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України. Самостійним предметом перегляду у касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали (див., зокрема, ухвали Верховного Суду від 07 червня 2022 року в справі № 2/2218/3393/11, від 07 листопада 2022 року у справі № 754/5288/21, від 23 грудня 2022 року у справі № 2-68/11, від 29 грудня 2022 року в справі № 757/35696/15-ц, від 20 лютого 2023 року в справі № 757/30497/15-ц).

Зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що неможливим є як касаційне оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала переглядалася (див. ухвалу Верховного Суду від 10 травня 2023 року в справі № 196/1186/18).

В ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 753/23412/17 (провадження № 61 -44581сво18) вказано, що «відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку. Тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у касаційному порядку, не передбачено».

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 07 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі № 521/1690/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко