КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/8588/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Желепи О.В., Приходька К.П.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF», за апеляційною скаргою адвоката Ткаченка Радислава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою адвоката Ткаченка Радислава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обгрунтування позову зазначили, що ОСОБА_2 була пацієнтом приватного пологового будинку ТОВ «Ісіда-IVF», де спостерігала вагітність та народжувала дитину на підставі укладених договорів.

07 серпня 2019 року у період з 19 год. 28 хв. до 20 год. 20 хв. в ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_2 було проведено операцію кесарів розтин у зв?язку з діагнозом «Клінічно вузький таз» на підставі рішення консиліуму лікарів. Операцію кесарів розтин проводила лікар акушер-гінеколог ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_3 , асистентом виступав лікар акушер-гінеколог ОСОБА_4 , під час проведення операції лікарі перебували у трудових відносинах з ТОВ «Ісіда-IVF».

Зазначено, що після проведення операції до 10.08.2019 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у ТОВ «Ісіда-IVF», протягом якого скаржилася на болі в животі, вздуття, порушення проходження вмісту по шлунково-кишковому тракті. Проведені ультразвукові обстеження вказували на «розширення тонкого та товстого кишківника до 50 мм», «відсутність активної перистальтики», «маятникоподібний рух вмісту кишківника», «вільну рідину між петлями кишківника, в латеральних карманах та під правою часткою печінки». У ОСОБА_2 виявлено ознаки динамічної кишкової непрохідності та асцит. Таким чином, результатами обстежень вказували на розвиток запальних процесів, які виникли після проведення операції кесарів розтин.

10 серпня 2019 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_2 була переведена до Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами з підозрою на гостру кишкову непрохідність та гострий апендицит.

11 серпня 2019 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_2 була оформлена на стаціонарне лікування у КЛ «Феофанія».

14 серпня 2019 року група хірургів провела ОСОБА_2 оперативне втручання - лапаротомію.

Вказано, що у ході операції у КЛ «Феофанія» було виявлено, що задня стінка матки та петля тонкого кишечника ОСОБА_2 були зшиті 6 швами, що призвело до запальних процесів у малому тазу та черевній порожнині, кишкової непрохідності. Оскільки 07.08.2019 року ОСОБА_2 проводилася операція кесарів розтин у ТОВ «Ісіда-IVF», очевидно, що саме лікар акушер-гінеколог ТОВ «Ісіда-IVF» неналежно провів вказану операцію і зшив органи в порушення техніки та методики проведення операції кесарів розтин.

Зазначено, що видалення матки і маткових труб ОСОБА_2 було невідворотним, необхідним та правильним рішенням, прийнятим для врятування життя позивачці, з огляду на ті стани, які виникли внаслідок неналежного виконання ії операції кесарів розтин у ТОВ «Ісіда-IVF».

Вказано, що втрата ОСОБА_2 репродуктивних органів є тяжким тілесним ушкодженням, зазначене також встановлено у Висновку експерта № 031-48-2020 від 04.02.2021 року за результатами комісійної судово-медичної експертизи.

Також зазначено, що у зв`язку з недбалим, неправильним і неналежним проведення операції кесарів розтин, ОСОБА_2 зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв?язку з протиправною поведінкою щодо неї. Також, ОСОБА_1 зазнав душевних страждань у зв?язку з відповідною протиправною поведінкою щодо його дружини - ОСОБА_2 ..

Зазначена подія спричинила руйнуючий вплив на потреби, цілі, основні сфери діяльності (відносини із оточенням, професійну діяльність, соціальний статус, здоров?я), змінила соціальне функціонування позивачів. Позивачі зазнали емоційних станів, насичених негативними переживаннями, що виникли під впливом психологічно деструктивних подій, глибоко зачепили їх провідні морально-етичні цінності, порушили відчуття благополуччя, самопочуття, безпеки. Позивачі опинилися у кризовій ситуації, яку вони були нездатні контролювати або будь-яким чином змінити, що спричинило відчуття безпомічності, ускладнило задоволення їх звичних актуальних потреб, мало негативний вплив на систему цінностей, на емоційний стан, на соціальне функціонування.

Внаслідок психотравмуючої ситуації погіршилася якість життя позивачів, відчуття загальної вдоволеності життям, рівень душевного комфорту. У позивачів відбулися негативні зміни в індивідуально-психологічних проявах, в оптимальному психічному стані, у звичайній діяльності, соціальній адаптації.

Вказано, що протиправні дії лікаря заподіяли ОСОБА_2 тяжкі фізіологічні наслідки, призвели до невиліковних розладів здоров?я і викликали фізичний біль. Повне вилучення матки зумовило незворотні негативні наслідки, що істотно змінюють спосіб життя. ОСОБА_2 постійно відчуває фізичний біль в оперованому місці, має проблеми зі здоров?ям, зокрема, із кишково-шлунковим трактом і органами черевної порожнини. Зокрема, ОСОБА_2 скаржиться на гормональні зміни, зниження якості сексуального життя, проблеми із сечовиділенням, порушення перистальтики кишечника. ОСОБА_2 не відчуває себе повноцінною жінкою, оскільки в досить молодому віці вона зазнала хірургічного втручання, що впливатиме на її організм у подальшому. Так, попри молодий вік, ОСОБА_2 буде вимушена постійно спостерігатися у лікарів різних спеціальностей, у тому числі ендокринолога та гастроентеролога. Також, ОСОБА_2 знаходиться у групі ризику щодо виникнення подальших проблем із здоров?ям, зокрема, опущення внутрішніх органів.

Крім цього, ОСОБА_2 глибоко страждає через неможливість мати більше дітей тоді як їх спільним бажанням із чоловіком було мати велику сім?ю і трьох дітей.

Зазначену ситуацію ОСОБА_2 розглядає як таку, що унеможливлює відновлення звичного для неї емоційного стану та повноцінного способу життя.

Зазначено, що ОСОБА_1 відчував душевні страждання та біль руйнівної для здоров?я сили від усвідомлення того, що його дружина ОСОБА_2 могла померти, втратила репродуктивні органи і більше не має змоги народити їх спільних дітей, незважаючи на наявність бажання, фінансових можливостей та відповідних планів. Зазначене викликало напруження у стосунках з дружиною і нервові стреси, а також значною мірою вплинуло на працездатність та концентрацію. ОСОБА_1 відмічає перепади настрою і імпульсивність, які не були йому притаманні до психотравмуючої ситуації.

Обсяг та глибина душевних страждань ОСОБА_1 зумовлені його близькістю до дружини, з якою він перебував протягом операції кесарів розтин та усього часу її перебування в ТОВ «Ісіда-IVF», а також в момент та після переведення до КЛ «Феофанія». ОСОБА_1 був безпосереднім свідком та учасником подій - оперативних втручання, проведених його дружині у обох медичних закладах, її лікування та післяопераційного відновлення. Також, ОСОБА_1 постійно був разом із дружиною, спостерігав її негативні психологічні стани та співпереживав їй після описаних подій.

Пояснено, що у обох позивачів мали місце негативні зміни у соціальному функціонуванні особистості: переорієнтування життєвих цінностей та світогляду, вплив на вольову регуляцію поведінки, на мотивацію досягнення та зміни в основних сферах соціальної активності, втрата інтересу до кар?єрного росту, зниження самооцінки, згортання соціальних зв?язків. Обидва позивачі розірвали усталені соціальні контакти з друзями та знайомими, не бажали спілкуватися з оточенням, відмовилися від звичних активностей, обмежили спілкування з родичами. Обидва позивачі також відмічають зниження пізнавальної активності, фізичного тонусу, нетипову для них поведінку, зокрема, небажання залишати стіни власного дому, де вони почувають себе у безпеці, небажання спілкуватися з багатодітними сім?ями.

Вказано, що відмічається винятково тяжкий і необоротний характер шкоди, заподіяної здоров?ю ОСОБА_2 , її фізичні і душевні страждання, а також моральний біль і страждання, заподіяні її чоловікові - ОСОБА_1 .. Тобто, дії лікаря акушера-гінеколога ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_3 призвели до глибоких змін в емоційному стані та індивідуально-психологічних проявах позивачів, у звичному способі їх життя, вплинули на догляд за дитиною тощо. Пережиті події стали для ОСОБА_2 та ОСОБА_1 психотравмувальними, що завдали страждань значного ступеню.

Також зазначено, що у ході досудового розслідування було зібрано докази на підтвердження того, що 07.08.2019 року лікар акушер-гінеколог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда- IVF» ОСОБА_3 неналежно провела операцію кесарів розтин ОСОБА_2 - при ушитті одного із розривів матки, які утворилися при вилученні плоду, здійснила ушиття одного із розривів із петлею тонкої кишки. Такі дії ОСОБА_5 призвели до місцевих та вторинних запальних змін, які зумовили видалення матки з придатками та втрати репродуктивної функції ОСОБА_2 10.06.2021 року до Солом?янського районного суду міста Києва скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 .. У рамках кримінального провадження позивачі заявили цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

12 червня 2023 року ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 було закрите у зв?язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності. Суд залишив цивільний позов без розгляду у зв?язку із закриттям кримінального провадження.

У зв`язку з вищевикладеним, позивачі просять стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 27000000 грн; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000000 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 4 500 000, 00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 000, 00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 27 лютого 2025 року Ткаченко О.В., яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF», подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просила рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 змінити, визначивши розмір грошового відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. Рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову ОСОБА_1 скасувати та постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення просила залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги сторони відповідача обгрунтовані тим, що обгрунтовуючи наявність моральної шкоди позивачі посилались на висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 22.07.2021 року № 21374/21-61 (стосовно позивача ОСОБА_2 ) та на висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 04.08.2021 року № 22401/21-61 (стосовно позивача ОСОБА_1 ).

Однак наведені висновки експерта складені за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0010181. Замовлення експертизи здійснювалося на підставі заяви адвоката Адвокатського об`єднання «ВБ Партнери» Васькіної В.В..

Представник відповідача наголошував на тому, висновки експерта складені задовго до судового процесу, а саме 22.07.2021 року, а відтак, на переконання скаржника, викладені у ньому висновки втрачають свою актуальність та не можуть бути релевантними для встановлення глибини душевних переживань позивачі на момент розгляду справи судом.

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновках експерта відсутнє зазначення того, що висновок підготовлено для подання до суду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на те, що матеріали цивільної справи не містять та позивачі в судовому засіданні не довели ні обсяг своїх душевних страждань, ні їх тривалість, ні відомості щодо свого емоційного стану. Позивачі не довели, який був їх моральний і психологічний стан до та після події, що дозволило б суду здійснити порівняльний аналіз. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на реальність вимушених змін у житті позивачів, які саме повсякденні плани вони не виконали чи які їх бажання не здійснилися. У справі відсутні докази звернення позивачів за медичною допомогою до фахівців у галузі психіатрії або психології зі скаргами на поганий моральний чи психологічний стан, відсутні результати відповідного медичного обстеження та письмові докази, які б свідчили про наявність у позивачів психотравмувальних проблем. Відсутні докази (фіскальні чеки тощо) про придбання позивачами за рецептом лікаря певних медичних препаратів заспокійливої дії.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги в частині розміру відшкодування стягнутого судом, скаржник вважає, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди є більший, ніж достатній для розумного задоволення потреб позивача як особи, що має право на відшкодування шкоди та призводить до його збагачення.

Відповідач виходячи з характеру, тривалості, обсягу та змісту душевних страждань ОСОБА_2 , неможливістю повного відновлення попереднього стану, враховуючи принципи розумності, виваженості і справедливості вважає, що обгрунтованим розміром відшкодування моральної шкоди є 500 000 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 , представник відповідача вважає, що права та законні інтереси ОСОБА_1 не порушені, останньому не завдано жодної шкоди, що в сукупності є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині.

Також не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Ткаченко Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2024 року в частині стягнення з ТОВ «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 500 000 грн та ухвалити нове ріщення у відповідній частині, яким стягнути з ТОВ «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000 000 грн.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки характеру правопорушення щодо ОСОБА_1 .. Так позивач зазнав та продовжує зазнавати індивідуальних душевних страждань внаслідок протиправної поведінки щодо його дружини. Відшкодування моральної шкоди виникли у зв`язку з неналежним проведенням 07.08.2019 року працівником відповідача операції кесарів розтин ОСОБА_2 ..

Внаслідок протиправної поведінки щодо дружини ОСОБА_1 зазнав та продовжує зазнавати індивідуальних душевних страждань.

ОСОБА_1 разом з дружиною з особливою відповідальністю ставилися як до спостереження за вагітністю, так і до пологів. Для цього вони обрали приватний медичний заклад, який обіцяв їм безпеку, найвищі стандарти медичної допомоги та висококваліфікованих лікарів.

Натомість, ОСОБА_2 зазнала значної шкоди здоров`ю. Позивачі відчули розчарування у рівні медичних послуг, жаль від того, що було обрано саме цей пологовий будинок для прийняття пологів і сплачено значну суму коштів за непрофесійно надану медичну допомогу.

Зазначені події підірвали довіру позивачів до медицини, страху перед лікарями, небажання відвідувати лікарів та тривожні стани, викликані такою необхідністю.

Порушення методики проведення операції є грубим порушенням, оскільки призвело до втрати репродуктивної функції, а також могло потягти за собою смерть позивачки.

Вважає, що належним чином суд першої інстанції не врахував той факт, що ніхто з працівників відповідача навіть не приніс своїх вибачень, а тим більше, вони намагалися приховати допущені порушення.

Так, позивач відчував роздратування, неспокій, відчуття безпомічності від того, що працівники Відповідача не відобразили у медичній документації реальні події та стани, ускладнення після кесаревого розтину, що зокрема, підтверджено Висновком Департаменту охорони здоров`я, Висновком експерта Ns 031-48-2020 від 04.02.2021 року.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки глибині фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей ОСОБА_1 ..

Представник ОСОБА_1 , вказував, що позивачі як сім`я опинилися у кризовій ситуації, яку вони були нездатні контролювати або будь-яким чином змінити, що спричинило відчуття безпомічності, мало руйнівний вплив на систему цінностей, на емоційний стан, на соціальне функціонування.

ОСОБА_1 відчував душевні страждання та біль руйнівної для здоров`я сили від усвідомлення того, що його дружина ОСОБА_2 могла померти, втратила репродуктивні органи і більше не має змоги народити їх спільних дітей, незважаючи на наявність бажання, фінансових можливостей та відповідних планів.

Зазначене викликало напруження у стосунках з дружиною і нервові стреси, а також значною мірою вплинуло на працездатність та концентрацію.

Крім цього, ОСОБА_1 тривалий час перебував у стані «неконтрольованості свого життя», відчував власне безсилля і вину щодо описаної події, оскільки не зміг запобігти такій ситуації, передбачити виникнення біди у своїй сім`ї.

Обсяг та глибина душевних страждань позивача зумовлені його близькістю до дружини, з якою він перебував протягом операції кесарів розтин та усього часу її перебування в ІСІДА, а також в момент та після переведення до КЛ «Феофанія».

Позивач був безпосереднім свідком та учасником подій - оперативних втручання, проведених його дружині у обох медичних закладах, її лікування та післяопераційного відновлення. Також, ОСОБА_1 постійно був разом із дружиною, спостерігав її негативні психологічні стани та співпереживав їй після описаних подій.

У свою чергу, на переконання представника ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував завдану позивачу шкоду та дійшов до помилкових висновків щодо суми відшкодування шкоди в розмірі 500 000 грн, яка на думку представника є очевидною неспівмірною, враховуючи психологічний стан здоров`я позивача та перманентність його психологічних страждань.

Також посилався на те, що суд першої інстанції належно не мотивував причини відхилення від Висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 22.07.2021 року щодо ОСОБА_1 ..

Також не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Ткаченко Р.О., в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2024 року в частині стягнення з ТОВ «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 4 500 000 грн та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким стягнути ТОВ «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 27 000 000 грн.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки характеру правопорушення щодо ОСОБА_2 , оскільки порушення методики проведення операції є грубим порушенням, оскільки призвело до втрати репродуктивної функції, а також могло потягти за собою смерть позивачки.

Вказував, що суд першої інстанції не надав належної оцінки глибині фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей ОСОБА_2 .

Позивачка зазнала як суттєвого фізичного болю внаслідок лікарської помилки: біль від ушиття внутрішніх органів та повторної операції, так і душевних стражданнях від страху за своє життя - відчуття, що вона помирає; тривоги через подальше погіршення стану здоров`я через ризик опущення внутрішніх органів; почуття провини через неможливість бути поряд із своєю новонародженою дитиною у перші дні його життя, сором через втрату «жіночних органів» і свою неповноцінність, образа на медичних працівників, почуття краху, самотності та ізольованості, почуття втрати сенсу життя через нездатність народити більше дітей, попри бажання мати велику сім`ю.

Вказані проблеми є постійними та через свою тяжкість не підлягають жодному лікуванню. Зокрема, протягом усього свого життя Позивачка постійно відчуває фізичний біль в оперованому місці, має проблеми зі здоров`ям, глибоко страждає через неможливість мати більше дітей та не відчуває себе повноцінною жінкою через втрату репродуктивних функцій.

Вказані пережиті обставини об`єктивно підтверджуються як Висновком судово- медичної експертизи, так і Висновком судової психологічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що суд першої інстанції не врахував належним чином висновок експерта щодо відшкодування моральної шкоди.

04 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка Р.О., просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Ісіда-IVF» підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги адвоката Ткаченка Радислава Олеговича, в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийняв до уваги висновок експерта №21374/21-61 від 22.07.2021 року, за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0010181 відносно ОСОБА_2 та висновок експерта № 22401/21-61 від 04.08.2021 року за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0010181 відносно ОСОБА_1 та обгрунтовував свої висновки тим, що повністю погоджується з викладеним у позові обґрунтуванням для відшкодування моральної шкоди, при цьому враховує істотність вимушених змін у житті позивачів, характер, тривалість і обсяг заподіяних їм моральних страждань, однак суд першої інстанції вважав, що заявлений розмір не відповідає вимогам розумності та прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 4 500 000, 00 грн та на користь позивача ОСОБА_1 500 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_2 надавалась медична допомога лікарями приватного пологового будинку «Ісіда», де остання спостерігала вагітність та народжувала дитину на підставі укладених договорів.

Так 10.12.2018 року між позивачкою та ТОВ «Ісіда - IVF» укладено договір про надання медичної допомоги (ведення пологів) № 18239-Р-П та 07.08.2019 року укладено додаткову угоду до договору щодо оплати послуг клініки за проведення операції кесарів розтин.

З 06.08.2019 року позивачка знаходилася на денному стаціонарі у пологовому будинку ТОВ «Ісіда-IVF».

07 серпня 2019 року у період з 19 год. 28 хв. до 20 год. 20 хв. в ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_2 було проведено операцію кесарів розтин у зв?язку з діагнозом «Клінічно вузький таз» на підставі рішення консиліуму лікарів. Операцію кесарів розтин проводила лікар акушер-гінеколог пологового будинку ТОВ «Ісіда - IVF» ОСОБА_3 , асистентом виступав лікар акушер-гінеколог ОСОБА_4 в результаті якого позивачка народила сина.

З матеріалів справи вбачається, що після проведення операції до 10.08.2019 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у ТОВ «Ісіда-IVF», протягом якого скаржилася на болі в животі, вздуття, порушення проходження вмісту по шлунково-кишковому тракті. Проведені ультразвукові обстеження вказували на «розширення тонкого та товстого кишківника до 50 мм», «відсутність активної перистальтики», «маятникоподібний рух вмісту кишківника», «вільну рідину між петлями кишківника, в латеральних карманах та під правою часткою печінки». У потерпілої виявлено ознаки динамічної кишкової непрохідності та асцит.

Згідно з лабораторними дослідженнями у ОСОБА_2 відзначалося збільшення С- реактивного білка на наступний день після операції -101.21 після пологів при тому, що за день до пологів становив 1.33. Згідно з записами у Журналі реєстрації аналізів і їх результатів (гематологія) відмічалося збільшене ШОЕ - 64 при нормі 15.

10 серпня 2019 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_2 була переведена до Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами з підозрою на гостру кишкову непрохідність та гострий апендицит.

Встановлено, що 11.08.2019 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_2 була оформлена на стаціонарне лікування у КЛ «Феофанія». У вказаному медичному закладі ОСОБА_2 щоденно проходила рентгенологічні, ультразвукові і магнітно-резонансні обстеження та лікувалася у період з 10.08.2019 року до 14.08.2019 року.

Згідно з результатами обстежень виявлено ознаки метриту, пельвіоперитоніту, кишкової непрохідності, що підтверджується записами у медичній карці стаціонарного хворого ОСОБА_2 в КЛ «Феофанія» № 19/1/2735 з додатками та вкладишами.

Вбачається, що 14 серпня 2019 року ОСОБА_2 проведено оперативне втручання - лапаротомію.

Згідно з Протоколом операції від 14.08.2019 року в ході операції виявлено наступне:

-«при мобілізації з купола сліпої кишки петлі тонкого кишечника встановлено, що остання фіксовано до задньої стінки матки... 6 окремими шовковими швами та її просвіт частково звужений за рахунок швів»;

-«по стінці матки на рівні кесарського шва множинні вузлові окремі шви (5 швів в різних площинах);

-«визначається різкий набряк та частковий некроз петлі тонкого кишечника на протязі 8-10 см., наявність множинних фібринових нашарувань в даній ділянці. При огляді стінки тонкої кишки в зоні знятих швів відзначаються ділянки некрозу»;

-«тонкий кишечник на всьому протязі до фіксованої до матки ділянки роздутий, гіперемований, з помірним набряком стінок тонкої кишки»;

-«в області правого параметрія встановлено наявність гематоми 5 на 6 см, очеревина над останньою імбібована. Купол сліпої кишки підпаяний до інфільтрату, апендикс гіперемований з явищами набряку, довжиною 7 см»;

-у черевній порожнині виявлено до 500 мл серозного ескудату»;

-«шов після кесарського розтину в нижній третині інфільтрований з фібриновими плівками... з порожнини матки при натисканні підтікає серозно-геморогічний ескудат».

У ході операції у КЛ «Феофанія» було виявлено, що задня стінка матки та петля тонкого кишківника ОСОБА_2 були зшиті 6 швами, що призвело до запальних процесів у малому тазу та черевній порожнині, кишкової непрохідності.

ОСОБА_2 було проведено екстирпацію матки з матковими трубами, резекція петлі тонкої кишки та апендектомія.

Тобто ОСОБА_2 було видалено матку з придатками і у зв`язку із цим вона повністю втратила репродуктивну функцію.

З даних з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010181 вбачається, що 9 жовтня 2019 року внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 140 КК України за заявою адвоката Бугая Д.В. в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , щодо неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

На час розгляду справи у суді, 12.06.2023 року ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 було закрите у зв?язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності. Суд залишив цивільний позов без розгляду у зв?язку із закриттям кримінального провадження.

Відповідно до висновку експерта № 031-48-2020 від 04.02.2021 року за результатами комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0010181 у гістологічних препаратах, вилучених під час операції ОСОБА_2 , у КЛ «Феофанія», виявлено «включення елементів шовного матеріалу» (а.с. 85-110 том 3).

За результатами перегляду фотографій, зроблених під час операції у КЛ «Феофанія», експерти вказали, що «зображення на них відповідає текстовому навантаженню Протоколу операції від 14.08.2020».

Тривалість операції кесарів розтин у 52 хвилини (50 хвилин після вилучення плоду) та об`єм крововтрати у 900 мл - не відповідає «звичайній» тривалості операції кесарського розтину, а об`єм крововтрати у 900 мл не може відповідати «звичайній» крововтраті у жінки з масою тіла 57 кг (1.58% від маси тіла) - і все це при неускладненому кесарському розтину.

Характер і локалізація місцевих («біля матки») змін з урахуванням деяких даних щодо безпосереднього проведення операції кесарський розтин лікарями пологового будинку ТОВ «Ісіда-IVF» (необгрунтовано «довга» тривалість та об`єм крововтрати при «неускладненому» кесарському розтині), дозволяє стверджувати, що саме в ході операції кесарського розтину (надмірне притискання стінки матки до кісткових утворень тазу при вилученні плоду за голівку) відбулись розриви матки, які потребували їх усунення шляхом ушивання, і саме при ушиванні одного з таких розривів відбулось його ушивання разом із петлею тонкої кишки.

У подальшому, саме перебіг такого стану як наявність «пришитої до матки стінки тонкої кишки», призвів до розвитку місцевих запальних змін, які й в подальшому стали причиною розвитку запалення частини тонкої кишки з некрозом її стінки, кишкової непрохідності, перитоніту та метроендометриту з неспроможністю шва на матці, некрозу ділянок тонкої кишки з перфорацією її стінки, вторинних запальних змін оточуючих тканини, в тому числі хробакоподібною відростку.

Все це стало підставою для прийняття єдиного правильного рішення видалити матку з придатками, видалити частину тонкої кишки, видалити хробакоподібний відросток.

Таким чином, в даному випадку, можна стверджувати про наявність дефекту в наданні медичної допомоги ОСОБА_2 лікарями пологового будинку ТОВ «Ісіда-IVF» (у вигляді дії, яка була показана, але виконана не вірно) - спричинення розривів матки при вилученні плоду під час проведення операції кесарського розгину, «пришиття» до матки стінки тонкої кишки під час ушивання розриву матки.

Даний дефект перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подальшим видаленням матки з придатками, частини тонкої кишки та хробакоподібного відростку, і в даному випадку у відповідності до «Правил судово-медичною визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» даний дефект можна оцінити за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм втрати будь-якого органу чи втрати органом його функції).

Тобто експерти підтвердили, що запальні процеси в органах малого тазу і черевної порожнини, внаслідок яких було видалено матку і маткові труби, були прямим наслідком дій лікарів ТОВ «Ісіда-IVF» щодо неналежного проведення операції кесарів розтин і в такому випадку видалення матки з придатками було єдиним правильним рішенням.

Таким чином, у ході проведення комісійної судово-медичної експертизи встановлено невірне проведення операції кесарів розтин, у ході якого допущено розриви матки і пришиття до матки стінки тонкої кишки при ушитті розриву лікарем акушером- гінекологом ТОВ «Ісіда-IVF», заподіяння у зв`язку із цим тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 у вигляді втрати матки з придатками та прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями лікаря ТОВ «Ісіда-IVF» та спричиненою шкодою ОСОБА_2 ..

У висновку клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за результатами клініко-експертної оцінки якості та обсягів наданої медичної допомоги ОСОБА_2 в умовах ТОВ «Ісіда-IVF» від 20.02.2020 відображено наступні порушення:

-«медична допомога ОСОБА_2 в умовах ТОВ «Ісіда-IVF» надана з порушенням техніки операції «Кесарів розтин», що призвело до післяопераційних ускладнень -метроендометрита, некрозу тонкого кишечника і кишкової непрохідності, з подальшою екстирпацією матки з матковими трубами та резекцією тонкого кишківника», а «медична документація TOB «Ісіда-IVF» ведеться з порушенням вимог чинного законодавства України».

Крім того відображено, що присутня на засіданні лікар акушер-гінеколог ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_3 підтвердила, що саме вона проводила операцію кесарів розтин ОСОБА_2 ..

Згідно висновку експерта №21374/21-61 від 22.07.2021 ситуація, зумовлена неналежним виконанням лікарем акушером-гнекологом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVE» своїх професійних обов?язків при проведенні операції кесарів розтин ОСОБА_2 07.08.2019 року, що призвело до заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень у вигляді видалення матки з придатками та, відповідно, до втрати репродуктивної функції, є психотравмувальною для ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 завдані страждання (моральна шкода) значного ступеню. У ОСОБА_6 наявні незворотні порушення в стані здоров`я, основних сферах життєдіяльності, в структурі особистості, що позбавляє її можливості усе наступне життя реалізувати своє соціальне функціонування на рівні, який вона мала раніше, і які виникли внаслідок ситуації, зумовленої неналежним виконанням лікарем акушером-гнекологом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVE» своїх професійних обов?язків при проведенні операції кесарів розтин ОСОБА_2 (а.с. 66-87 том 4).

Згідно висновку експерта № 22401/21-61 від 04.08.2021 ситуація, зумовлена неналежним виконанням лікарем акушером-гінекологом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» своїх професійних обов?язків при проведенні операції кесарів розтин ОСОБА_2 07.08.2019 року, що призвело до заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень у вигляді видалення матки з придатками та, відповідно, до втрати репродуктивної функції, є психотравмувальною для ОСОБА_1 (чоловіка ОСОБА_2 ). ОСОБА_1 завдані страждання (моральна шкода) значного ступеню. У ОСОБА_1 наявні руйнівні, частково зворотні порушення в основних сферах соціального функціонування (життєва криза) у стані його психічного та фізичного здоров?я, що тимчасово заважало та заважає реалізовувати йому звичне (оптимальне) соціальне функціонування у повній мірі, і які виникли внаслідок ситуації, зумовленої неналежним виконанням лікарем акушером-гінекологом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» своїх професійних обов?язків при проведенні операції кесарів розтин його дружині ОСОБА_2 07.08.2019 року (а.с. 88-110 том 4).

Позивачі, звертаючись до суду з позовом, зазначили, що протиправні дії лікаря ОСОБА_3 заподіяли ОСОБА_2 тяжкі фізіологічні наслідки, призвели до невиліковних розладів здоров?я і викликали фізичний біль. Повне вилучення матки зумовило незворотні негативні наслідки, що істотно змінюють спосіб життя. ОСОБА_2 постійно відчуває фізичний біль в оперованому місці, має проблеми зі здоров?ям, зокрема, із кишково-шлунковим трактом і органами черевної порожнини. Зокрема, позивачка скаржиться на гормональні зміни, зниження якості сексуального життя, проблеми із сечовиділенням, порушення перистальтики кишечника та не відчуває себе повноцінною жінкою, оскільки в досить молодому віці вона зазнала хірургічного втручання, що впливатиме на її організм у подальшому. Так, попри молодий вік, буде вимушена постійно спостерігатися у лікарів різних спеціальностей, у тому числі ендокринолога та гастроентеролога. Також, ОСОБА_2 знаходиться у групі ризику щодо виникнення подальших проблем із здоров?ям, зокрема, опущення внутрішніх органів.

Зазначає, що страждання посилюються через неможливість мати більше дітей тоді як їх спільним бажанням із чоловіком було мати велику сім?ю і трьох дітей.

Зазначену ситуацію ОСОБА_2 розглядає як таку, що унеможливлює відновлення звичного для неї емоційного стану та повноцінного способу життя.

В свою чергу ОСОБА_1 відчував душевні страждання та біль руйнівної для здоров?я сили від усвідомлення того, що його дружина ОСОБА_2 могла померти, втратила репродуктивні органи і більше не має змоги народити їх спільних дітей, незважаючи на наявність бажання, фінансових можливостей та відповідних планів. Зазначене викликало напруження у стосунках з дружиною і нервові стреси, а також значною мірою вплинуло на працездатність та концентрацію. ОСОБА_1 відмічає перепади настрою і імпульсивність, які не були йому притаманні до психотравмуючої ситуації.

Обсяг та глибина душевних страждань ОСОБА_1 зумовлені його близькістю до дружини, з якою він перебував протягом операції кесарів розтин та усього часу її перебування в ТОВ «Ісіда-IVF», а також в момент та після переведення до КЛ «Феофанія». ОСОБА_1 був безпосереднім свідком та учасником подій - оперативних втручання, проведених його дружині у обох медичних закладах, її лікування та післяопераційного відновлення. Також, ОСОБА_1 постійно був разом із дружиною, спостерігав її негативні психологічні стани та співпереживав їй після описаних подій.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві майнової шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для відшкодування майнової та моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення у справі «Stankov v. Bulgaria» від 12 липня 2007 року).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Thoma v. Luxembourg» (Тома проти Люксембургу), «Caloc v. France» (Калок проти Франції) та «Niedbala v. Poland» (Недбала проти Польщі) ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.07.2023 року у справі №523/10085/19 (пункт 58), Верховний Суд звертав увагу на специфіку тягаря доказування у справах щодо надання медичних послуг. Від пацієнтів не можна очікувати та вимагати точного володіння медичними знаннями. Вони не мають точного розуміння процесів лікування та необхідної кваліфікації для аналізу та надання обставин справи, що становлять предмет спору. З метою належної участі в цивільному процесі сторона не повинна мати професійні медичні знання. У зв`язку з цим сторона процесу, яка є пацієнтом, має право обмежитися доповіддю, що дасть змогу припустити про порушення зі сторони обслуговуючого персоналу в силу наслідків, що настали для пацієнта. Тому, з урахуванням принципу розумності, пацієнту, який звернувся до суду за захистом порушених прав, що полягають у завданні шкоди здоров`ю, слід тільки вказати на порушення, а далі тягар доказування покладається на медичну установу чи на лікаря. При цьому вказане не призводить до порушення принципу диспозитивності судового процесу, а навпаки слугує для забезпечення процесуальної рівності сторін (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 344/3764/21).

Верховний Суд у постанові від 27.02.2019 року у справі №755/2545/15-ц (провадження № 61-47866св18) зазначив, що у деліктних правовідносинах у сфері надання медичної допомоги протиправна поведінка спрямована на порушення суб`єктивного особистого немайнового права особи, яке має абсолютний характер, - права на медичну допомогу. У сфері надання медичної допомоги протиправними необхідно вважати дії медичного працівника, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта. Таким чином, надання несвоєчасної або некваліфікованої медичної допомоги є протиправною поведінкою медичного працівника.

Матеріалами справи підтверджено, що 07.08.2019 року лікарем акушером-гінекологом ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_3 проведено кесарів розтин ОСОБА_2 , після проведення операції кесарів розтин у ОСОБА_2 відмічалися ознаки кишкової непрохідності та запальних процесів, внаслідок чого її переведено до хірургічного стаціонару у КЛ «Феофанія»; 14.08.2019 року в ході операції у КЛ «Феофанія» виявлено факт зшиття задньої стінки матки та петлі тонкої кишки ОСОБА_2 6 швами, що призвело до запальних процесів, некротичних змін, кишкової непрохідності та, як наслідок, - до видалення матки з придатками і втрати репродуктивної функції.

Суд першої інстанції, встановивши, що внаслідок неправомірної поведінки лікаря акушера-гінеколога ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_3 , якою була надана неналежна медична допомога позивачці, у результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження (як наслідок видалення матки з придатками і втрати репродуктивної функції), та дійшов правильного висновку про те, що позивачці та завдано моральну шкоду.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне навести судову практику у справах цієї категорії.

Так, у справі № 459/3913/21 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, виходячи з фактичних обставин справи, в тому числі з того, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України була констатована біологічна смерть потерпілого, постановою Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 23 травня 2022 року стягнуто на користь позивачів відшкодування моральної шкоди по 150 000 грн на кожного.

У справі № 161/7881/20 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, виходячи з фактичних обставин справи, в тому числі смерті потерпілого спричиненої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2020 року, зміненого постановою Волинського апеляційного суду від 01 липня 2021 року (розмір відшкодування моральної шкоди зменшився із 200 000 грн до 25 000 грн кожному), але залишеного в силі постановою Верховного Суду від 09.02.2022 року, стягнуто на користь двох позивачів по 200 000 грн кожному відшкодування моральної шкоди.

У справі № 712/12532/14-к щодо розгляду кримінальних проваджень за обвинуваченням осіб у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, виходячи з фактичних обставин справи, в тому числі смерті потерпілого, спричиненої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2020 року, залишеного без змін ухвалами Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року, від 25 жовтня 2021 року та постановою Верховного Суду від 26 травня 2022 року стягнуто на користь позивача 100 000 грн відшкодування моральної шкоди солідарно з двох засуджених.

У справі № 718/933/20 щодо розгляду кримінального провадження за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, виходячи з фактичних обставин справи, в тому числі смерті неповнолітньої дитини, спричиненої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2021 року залишеного без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року та постановою Верховного Суду від 09.06.2022 року стягнуто на користь позивача 100 000 грн відшкодування моральної шкоди.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди визначений у розмірі 4 500 000 грн на користь ОСОБА_2 та 500 000 грн на користь ОСОБА_1 є більший, ніж достатній для розумного задоволення позивачів, як осіб, що мають право на відшкодування шкоди та призводить, що на переконання колегії суддів, призводить до їхнього збагачення.

Суд апеляційної інстанції враховує, що звертаючись з апеляційною скаргою відповідач ТОВ «Ісіда-IVF» погоджувався на обгрунтованість відшкодування моральної шкоди позивачці ОСОБА_2 у розмірі 500 000 грн.

Враховуючи характер, обсяг та зміст душевних страждань, яких зазнала позивачка, їх тривалість, а також, з урахуванням глибини душевних страждань, неможливісті незалежно від часу та зусиль відновити попередній стан позивачки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з 4 500 000 грн до 500 000 грн.

Що стосується заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

ОСОБА_1 є чоловіком позивачки ОСОБА_2 .. Позивачі, як сім`я опинилися у кризовій ситуації, яку вони були нездатні контролювати або будь-яким чином змінити, що спричинило у ОСОБА_1 відчуття безпомічності, мало руйнівний вплив на систему цінностей, на емоційний стан, на соціальне функціонування.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, з огляду на те, що його дружина ОСОБА_2 могла померти, втратила репродуктивні органи і більше не має змоги народити їх спільних дітей. Позивач ОСОБА_1 був безпосереднім свідком та учасником подій - оперативних втручань, проведених дружині у обох медичних закладах (ТОВ «Ісіда-IVF», КЛ «Феофанія»), її лікування та післяопераційного відновлення. Також, ОСОБА_1 постійно був разом з дружиною, спостерігав її негативні психологічні стани та співпереживав їх після описаних подій.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що достатнім та розумним відшкодуванням моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 у розмірі 50 000 грн.

Враховуючи наведені вище обставини, практику Верховного Суду з розгляду справ в такій категорії справ, суд апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги ТОВ «Ісіда-IVF» про те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі, з огляду на те, що права та законні інтереси ОСОБА_1 не порушені, останньому не завдано жодної шкоди, відхиляє як безпідставні.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги висновок експерта №21374/21-61 від 22.07.2021 року, за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0010181 відносно ОСОБА_2 та висновок експерта № 22401/21-61 від 04.08.2021 року за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0010181 відносно ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповдіно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Водночас положенням ч. 5 ст. 106 ЦПК України передбачено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як вбачається з матеріалів справи висновки експерта складені за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0010181. Замовлення експертизи здійснювалося на підставі заяви адвоката Адвокатського об`єднання «ВБ Партнерс» Васькіної В.В..

Разом з тим, у висновку експерта відсутнє, передбачене ч. 5 ст. 106 ЦПК України, зазначення того, що висновок підготовлено для подання до суду.

Експертний висновок в якому не зазначено про те, що висновок підготовлено для подання до суду є неналежним та недопустимим доказом (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 522/1029/18).

За таких обставин доводи апеляційних скарг позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не врахував висновок експерта щодо відшкодування моральної шкоди не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки цей висновок не може бути визнаний належним та допустимий доказом.

Доводи апеляційної скарги позивачів стосовно того, що визначений судом першої інстанції що підлягає стягненню внаслідок відшкодування моральної шкоди є не співмірним з душевними стражданнями та завдання шкоди здоров`ю позивачці, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

Разом з тим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22), від 19 квітня 2023 року в справі № 336/10216/21 (провадження № 61-73св23).

Однак при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірної поведінки лікаря акушера-гінеколога ТОВ «Ісіда-IVF» ОСОБА_3 , якою була надана неналежна медична допомога позивачці, у результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження (як наслідок видалення матки з придатками і втрати репродуктивної функції), суд не зобов`язаний керуватись саме тим розміром відшкодування, про який просить позивач, тому доводи апеляційних скарги позивачів про безпідставне зменшення судом першої інстанції суми відшкодування є безпідставними.

Інші доводи апеляційних скарг позивачів висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні не спростовують.

Доводи апеляційної скарги відповідача ТОВ «Ісіда-IVF» частково заслуговують на увагу, та знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги адвоката Ткаченка Радислава Олеговича, в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід залишити без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» задовольнити частково. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 року змінити, зменшивши суму стягнутої моральної шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду з 4 500 000 грн до 500 000 (п`ятсот тисяч) грн, а на користь ОСОБА_1 моральну шкоду з 500 000 грн до 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу адвоката Ткаченка Радислава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Ткаченка Радислава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 року змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісіда-IVF», , адреса: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 65.

Повний текст постанови складено «26» травня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді О.В. Желепа

К.П. Приходько