Справа № 185/1627/25
Провадження № 2/185/3251/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Приходька О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийчиської сільської військової адміністрацію Сватівського району Луганської області про визнання права власності,

встановив:

У лютому 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. У зв`язку зі збройною агресією рф проти України, після виїзду на підконтрольну Україні територію, позивач звернувся для здійснення державної реєстрації права власності, проте отримав відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності на час придбання будинку, не поновлювало свою роботу на території, підконтрольній Україні. У зв`язку із зазначеним позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, представник позивача просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16.02.2001 року ОСОБА_1 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , жилою площею 42,6 кв.м, а також сарай та погріб.

Право особистої власності на вищевказаний будинок зареєстровано в Рубіжанському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 2, стор. 128, реєстр. № 202 від 16.02.2001р., що підтверджується реєстраційним написом на договорі купівлі- продажу вищезгаданого будинку.

Номер будинку змінено з 35 на 29 на підставі рішення № 25/2 від 11.09.2013 року 25 сесії 6 скликання Стельмахівської сільської ради Сватівського району Луганської області), що підтверджується довідкою від 11.06.2018 р. № 02-18/251 виданою виконкомом Стельмахівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Згідно рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76196455 від 21 листопада 2024 року державний реєстратор відмовив у реєстрації речових прав, оскільки відсутня відповідь на запит до БТІ державного реєстратора.

У відповіді на адвокатський запит від 28.01.2025р. № 07-39/227, щодо можливості отримання підтвердження зареєстрованих прав на нерухомість Сватівська міська військова адміністрація Сватівського району Луганської області повідомляє, що на сьогодні територія Сватівської громади Луганської області тимчасово окупована з 08.03.2022р. Станом на 28.01.2025 року Сватівське БТІ Сватівської міської ради Луганської області не відновило діяльність на підконтрольній Уряду України території. Розпорядча документація та документація щодо господарсько фінансової діяльності Сватівської міської ради Луганської області та підпорядкованих міській раді підприємств, установ та організацій, в тому числі і Сватівського БТІ, до Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області не передавалася. Архівна документація по домогосподарствах громади, паперові та електронні носії, створені за час діяльності Сватівського БТІ залишилися на окупованій території.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно із ч. 2 ст. 3 та п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Підпунктом 1 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2023 року №2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць» установлено, що у сфері державної реєстрації прав державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Особливості державної реєстрації прав на період дії воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану».

Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 189-200, 206, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Коломийчиської сільської військової адміністрацію Сватівського району Луганської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 .

Відповідач: Коломийчиська сільська військова адміністрація Сватівського району Луганської області, , Луганська область, Сватівський район, с. Коломийчиха, вул. Незалежності, 25.

Суддя М. М. Перекопський