УХВАЛА

28 травня 2025 року

м. Київ

справа № 308/2266/23

провадження № 61-6162ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним технічного паспорту на господарську споруду та договору,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просивсуд визнати недійсним технічний паспорт ОСОБА_2 на господарську споруду, а саме: сарай під літ. «Д», що розташований в АДРЕСА_1 та договір з ТОВ «Управління житлом» про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_2 та господарська споруда: сарай під літ «Д», що розташовані в АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_3 , у якої орендує квартиру позивач. Він також має право користуватися земельною ділянкою, яка відноситься до вказаного будинку. Відповідач шляхом підробки документів виготовив технічний паспорт та договір з ТОВ «Управління житлом», до якого вніс запис про сарай, який належить ОСОБА_3 . Внаслідок незаконних дій ОСОБА_2 останнім пошкоджено квартиру та сарай будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Суди встановили, що між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 існує спір щодо прав на вказаний сарай та забудову спільної земельної ділянки. Виготовлення одним зі співвласників технічного паспорту на цю господарську споруду та укладення договору з ТОВ «Управління житлом» про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території не порушує прав позивача.

13 травня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі

№ 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення у справі за позовом про визнання недійсним технічного паспорту на сарай та договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2023 року справу № 308/2266/23 визнано малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення в малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначення у постанові Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду судом касаційної інстанції справи,що не підлягає касаційному оскарженню.

Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 308/2266/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко