РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/7861/24

Провадження № 2/712/372/25

26 травня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Марцішевська О.М.,

при секретарі Безруковій Д.О.

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Хмельницької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та аргументів учасників справи

25 червня 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . ОСОБА_4 змінила прізвище після реєстрації 27 серпня 1992 року шлюбу з ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14 травня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_3 , до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира зареєстрована на праві власності спадкодавця на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2011 року.

Останнім місцем проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_3 є квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , з серпня 2023 року проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом зі своєю матір?ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка має зареєстроване місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , але фактично за місцем реєстрації не проживала з серпня 2023 року, оскільки її мати ОСОБА_3 потребувала догляду та сторонньої допомоги у зв?язку з погіршенням її стану здоров?я.

Отож, на день смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , фактично проживала разом зі своєю матір?ю ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 . Як вбачається з акту опитування сусідів від 24 травня 2024 року № 1275 завіреного посадовою особою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, за участю сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , то громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з серпня 2023 року постійно проживала зі своєю матір?ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати позивачки у віці 84 роки мала тяжкий стан здоров?я, потребувала стороннього догляду, медичної допомоги. Позивачка проживала з нею аби була постійна можливість надавати їй сторонню допомогу, та при тяжкому загострені здоров?я вчасно викликати швидку медичну допомогу.

До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка не зверталася, оскільки вважала, що спадкове майно набуте на підставі фактичного прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

При зверненні до нотаріуса, заявниці було роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 неможливо видати, оскільки позивачка не була зареєстрована разом з ОСОБА_3 на день смерті за однією адресою, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також не подала у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , і це є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В усному порядку нотаріусом роз?яснено право на звернення до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання, або ж з заявою про надання додаткового строку про прийняття спадщини.

10 червня 2024 року нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. надала ОСОБА_1 . Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 , була зареєстрована за іншою адресою, однак фактично проживала без ресстрації но день смерті з ОСОБА_3 , в квартирі АДРЕСА_1 . Будучи її дочкою, здійснювала за нею догляд, матеріально допомагала та поховала. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за місцем проживання спадкодавці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути доказом того, що позивачка не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказє, що враховуючи норми ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1 , є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак юридично не оформила право власності на спадкове майно. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім мене, немає. Спору щодо спадкового майна немає.

Просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

24 липня 2024 року представник Черкаської міської ради Кирман В.О. до суду надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Відзив обгрунтований тим, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач звернулася до нотаріуса 07.06.2024. Таким чином, Позивачем пропущено 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Щодо поважності пропуску строку на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , Позивач не надала належних та допустимих доказів того, що її не звернення до нотаріуса для прийняття спадщини в указаний період було пов?язано з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк. Доводи Позивача, що наведені в позовній заяві про те, що вона зверталася в порядку усної консультації до нотаріуса, та їй було роз?яснено про неможливість видачі свідоцтва на спадщину після смерті ОСОБА_3 представник відповідача вважає не обгрунтованими та такими, що не підтверджує поважність пропуску 6-місячного строку для прийняття спадщини. Таким чином, пропуск строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Позивач зазначає, що вона з померлою проживала за адресою: АДРЕСА_3 , надає акт опитування сусідів та лист КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР від 15.05.2024 №1980. При цьому, жодним доказом не підтверджено факти, на які посилається ОСОБА_1 : не зазначено, яким чином вони вели спільний бюджет та господарство, адже не надано жодних підтверджуючих цього доказів; не подано доказів щодо купівлі продуктів, ліків, сплати комунальних послуг тощо, відсутні докази, що підтверджують спільне проживання Позивача з померлою та за якою адресою, відсутні докази, що підтверджують дату з якої вони почали проживати разом, відомості щодо здійснення поховання ОСОБА_3 .

Окрім вищевказаного, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства (домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об?єднують та витрачають кошти).

Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, заявником не надано належних доказів, які б вказували на факт його спільного проживання з померлою, в розумінні чинного законодавства та відповідної судової практики.

Відповідно до паспорту ОСОБА_1 вона з 15.03.2000 зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_4 . Вищевказану адресу як місце свого проживання Позивач вказує і в позовній заяві та є співвласником вказаної квартири. Згідно листа Департаменту ЦНА ЧМР від 17.05.2024 №5869/11295-01-10, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована 1 особа: ОСОБА_3 з 01.11.2002 до 08.11.2023. А тому це ще раз вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відсутні докази, які б вказували на факт спільного проживання.

На підтвердження факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , ведення спільного господарства та побуту, Позивач надає акт опитування сусідів від 24.05.2024 №1275, в якому вказано, що з серпня 2023 року ОСОБА_1 постійно проживала зі своєю матір?ю ОСОБА_3 за вищевказаною адресою.

Однак представник відповідача вважає, що дані докази не є належним і не є допустимим доказами підтвердження факту проживання однією сім?єю, оскільки в ньому не вказано про те яким чином вони вели спільний побут, господарство і т.п., позивачем не подано жодного доказу не підтвердження заявлених вимог, а тому вказаний акт не підтверджує обставини про які вказує Позивач. Лист КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР від 15.05.2024 №1980 не підтверджує ніяким чином заявлені Позивачем обставини та доводи. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 не подано заяву про прийняття спадщини після померлої у визначений законом 6-місячний строк, поважність причин пропуску вказаного строку ніяким чином не обґрунтована, враховуючи те, що заявник не був зареєстрований разом зі спадкодавцем, відсутність жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заявлених вимог щодо постійного проживання разом зі спадкодавцем, представник відповідача, що наявні підстави для відмови у задоволенні заявлених вимог.

Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

23 грудня 2024 року позивачка скерувала до суду заяву про зміну предмету позову. Мотивувала заяву тим, що 04 листопада 2024 року після прибирання в квартирі, ОСОБА_1 , було знайдено оригінали документів та заповіт від 02.05.2018 року, згідно з яким ОСОБА_3 заповіла належну частку квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв?язку з цим виникла потреба для реалізації процесуальних прав щодо остаточного визначення предмета спору та позовних вимог з урахуванням характеру спірних правовідносин. Позивачка зазначає, що єдиним вірним способом захисту її права на спадкове майно, окрім встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2023 року по 04 листопада 2023 року у квартирі АДРЕСА_1 , є визнання за ОСОБА_1 , права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем.

Хід розгляду справи, заяви, клопотання, процесуальні дії

28 червня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

28 червня 2024 року Соснівським районним судом м. Черкаси до Першої Черкаської нотаріальної контори скеровано запит про надання витягу (Інформаційної довідки) з Спадкового реєстру щодо реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02 вересня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про витребування доказів.

01 жовтня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання позивачки про виклик свідків. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

06 листопада 2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідка.

11 грудня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання представника позивачки про повернення до стадії підготовчого провадження задоволено.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2025 року прийнято до розгляду заяву позивачки про зміну предмету позову від 23 грудня 2024 року. Клопотання позивачки про витребування доказів задоволено.

06 травня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Орієнтовний перелік судових способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 ЦК України.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного законодавства.

Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).

У відповідності до ч. 1-2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 статті 1221 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі № 355/340/17-ц від 15 липня 2020 року.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом ДРАЦС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії НОМЕР_1 від 08.11.2023 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 , належна спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2011 року. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 29726189 від 19.04.2011 року, власником квартири квартира АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_10 є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 02.09.1971 року, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

02 травня 2018 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., яким заповіла належну їй частку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 77536866 від 03.07.2024р. На момент смерті з спадкодавцем за адресою квартира АДРЕСА_1 будь-які особи не були зареєстровані.

10 червня 2024 року нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. надала ОСОБА_1 . Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

24 травня 2024 року було складено Акт опитування сусідів № 1275 завірений посадовою особою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, за участю сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , який засвідчує, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з серпня 2023 року постійно проживала зі своєю матір?ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які понад десять років проживали по сусідству з ОСОБА_3 , повідомили, що дійсно позивачка проживала разом із матір`ю з серпня 2023 року, доглядала за нею, обслуговувала, оскільки ОСОБА_3 не можа було залишати саму за станом здоров`я. Свідок ОСОБА_13 дав покази про те, що був знайомий останні п`ять років з позивачкою, знав також її мати ОСОБА_3 . В 2021 році робив побутовий ремонт на прохання позивачки. Підтвердив, що з серпня 2021 року позивачка проживала у матері, оскільки остання потребувала догляду. Кілька разів на тиждень приходив на прохання позивачки для допомоги, також перевозив речі позивачки за місцем проживання матері. З матір`ю постійно позивачка проживала останні місяці, не працювала, оскільки її мати не могла самостійно ходити, постійно падала, залишити її позивачка не могла, з даного приводу також викликалась швидка медична допомога. Коли померла ОСОБА_3 , позивачка організувала її поховання.

Згідно висновку ФОП ОСОБА_14 від 14 листопада 2024 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 801 996 грн. 00 коп.

На підтвердження ведення спільного господарства з спадкодавцем та здійснення спільних витрат позивачкою надано банківську виписку по рахунку ОСОБА_3 .

Оцінивши зібрані у справі суд вважає доведеним, що позивачка постійного проживала з серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_3 .

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Подавши свої докази, позивачка реалізувала своє право на доказування і одночасно виконала обов`язок із доказування. Досліджені в судовому засіданні надані позивачкою докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та об`єктивно підтверджують обставини, на які позивачка посилалась як на підставу своїх вимог.

Відповідач в обґрунтування заперечень проти позовних вимог жодних доказів не подав. Отже, надані позивачкою докази не спростовані і тому підлягають врахуванню судом як належні та допустимі.

Оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом та в судовому засіданні підтверджений факт постійного її проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивачка вважає ться такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про н аявність підстав для задоволення позову, оскільки в ході судового засідання підтверджений факт належності спадкодавцю спадкового майна та підстави для спадкування позивачем за заповітом.

Судом також враховується, що предметом позову у цій справі позивачка визначила вимогу про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Отже, предметом заявлених вимог є встановлення факту, що має юридичне значення, з метою належного оформлення позивачки спадщини після смерті її матері.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що з урахуванням обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом заявлення позивачкою одночасно з вимогою про встановення факту також вимоги про визнання права власності на спадкове майно ефективним способом захисту права позивача, на захист якого поданий позов.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, допитом свідків, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про компенсацію відповідачем судових витрат по оплаті судового збору 1258,40 грн.

Керуючись ст. ст., 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Черкаської міської ради задоволити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного тексту рішення 28 травня 2025 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Черкаська міська рада (, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36).