Справа № 755/4519/25
Провадження №2/755/5061/25
УХВАЛА

іменем України

про повернення позовної заяви

"23" травня 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в особі законного представника ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в особі законного представника ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд:

«Визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКППП НОМЕР_1 ).

Визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали.

Частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 31.03.2025 року про залишення позовної заяви без руху була отримана представником позивача та відповідно до довідки про доставку електронного листа, зазначена ухвала суду доставлена на електронну адресу представника позивача 10.04.2025 року.

Крім того, ухвала про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху від 31.03.2025 року була своєчасно внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивач та її представник у вільному доступі мали можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що позивач був повідомлений належним чином про залишення позову без руху.

Станом на 23 травня 2025 року, з урахуванням достатнього строку, встановленого судом, для надходження до суду поштової кореспонденції, у разі направлення позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху документів засобами поштового зв`язку, - недоліки позивач не усунув, ухвалу суду не виконав, документів не надав. Дані недоліки з наведених вище підстав є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

У вказаний в ухвалі строк позивач недоліки не усунув.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаю позовну заявою неподаною та такою, що необхідно повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст.ст. 260, 353 - 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в особі законного представника ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - вважати неподаною і повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя :