Справа № 369/5170/25
Провадження №2/369/6618/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Гатнеської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з цивільним позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування рішення Гатненської сільської ради від 15.04. 2021 року за №7/200, яким було затверджено новий проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0, 0200 га, кадастровий номер :02:009:0115.

Перевіривши матеріали позову, приходжу до висновку, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень Гатненської сільської ради, при цьому він, не має (не набув) права на земельну ділянку й не порушує питання про визнання такого права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, нормами ЗК України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність (користування ) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність (користування) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність (користування), за результатами розгляду яких визначені вЗК Україниоргани приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність (користування). А відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення чи скасування дозволу на розроблення проекту землеустрою, самі по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

У справах №346/2888/16-ата №371/957/16-а позивачі звернулись до адміністративних судів із позовами про оскарження рішень органів місцевого самоврядування, які створювали перешкоди в реалізації позивачами своїх прав на земельні ділянки (рішення про скасування дозволу на розроблення проекту землеустрою й рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки). Велика Палата Верховного Суду, визначивши, що суть спірних правовідносин полягає в оспорюванні правомірності ухвалених рішень, речового права або спору щодо такого права позивача чи інших осіб на цю земельну ділянку немає, а позивачі не вимагають визнання за ними прав на земельні ділянки, зробила висновок, що виникнення спірних правовідносин зумовлено протиправними діями/рішеннями відповідачів під час вирішення питань, які за законодавчими приписами належать до їх виключної компетенції, а тому законність таких дій/рішень (бездіяльності) органу місцевого самоврядування підлягає перевірці адміністративним судом.

Аналогічні правові висновки викладені в справах № 346/2888/16-а, № 371/957/16-а, № 910/20323/17, № 536/233/26-ц, № 401/2400/16-ц, № 826/5737/16, № 922/864/17.

Отже, наразі Велика Палата Верховного Суду сформулювала чіткі критерії для визначення того, які спори про оскарження рішень органів місцевого самоврядування й органів державної влади щодо прав на землю підлягають вирішенню в адміністративних судах, а саме адміністративні суди зобов`язані розглядати спори, що виникли внаслідок протиправних дій (рішень або бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, а позивач, при цьому, не має (не набув) права на земельну ділянку й не порушує питання про визнання такого права.

Відповідно до вимог ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи , що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів чи індивідуальних актів ), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивачем оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, а позивач, при цьому, не має (не набув) права на земельну ділянку й не порушує питання про визнання такого права, вважаю, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 186,258,259,260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Гатнеської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Оксана СКРИПНИК