Справа № 392/419/25
Провадження № 2/392/513/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 за договором надання споживчого кредиту № 1085795 від 02.07.2023 року в розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 02.07.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1085795 шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором споживчого кредиту виконало у повному обсязі, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн на його особисту банківську картку НОМЕР_1 , яку він вказав в ІТС при оформленні договору. В подальшому відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24 липня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2407-24, у відповідності до вимог якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, тому ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення прав вимоги) складає: 36442,00 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подачі позовної заяви не здійснював. Таким чином станом на дату складання позовної заяви заборгованості за Договором №1085795 від 02.07.2023 року становить 36442,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість по відсотках 31442,00 грн. Посилаючись на вказані обставини та не виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. При зверненні до суду з позовною заявою подав клопотання, відповідно якого просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву, зареєстровану судом 25.04.2025 року, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів у справі, встановив наступні факти, обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що 02.07.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір про надання споживчого кредиту №1085795 шляхом обміну електронними повідомленнями.

Відповідно до п. 1.3.-1.4.,1.5.-1.5.2. Договору № 1085795 сума кредиту (загальний розмір) складає 5000 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховується проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99%, в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 0,010% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 01.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідує за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове повернення кредиту.

Пунктом 1.7 Договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29157,73% річних (п.1.7.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6655,68 % річних (п.1.7.2); за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40820,00 грн (п.1.8.1).

Відповідно до пункту 2.1 Договору кошти кредиту надаються ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті (п. 9.8 Договору)

Крім того, сторонами підписані паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Вказані документи засвідчені підписами відповідача та директора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і датовані 02.07.2023 року (а.с.10-17).

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.

Відповідно копії довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» (Номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» -5fdcb670-8c66-4be1-a835-2a4fe0b23d9d; Номер транзакції в системі ТОВ «Слон Кредит» -8306168, Session ID 03, код авторизації 707342, банк еквайр АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку маска картки НОМЕР_1 . Зазначений Платіжний провайдер, є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до отриманої Ліцензії від Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом (а.с. 34).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Слон Кредит» Відповідач має суму заборгованості станом на 24.07.2024 у загальному розмірі 36442,00 гривень, з яких: - 5 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, - 31442,00 гривень - сума заборгованість за відсотками, - 0,00 сума заборгованості за пенею відсутня (а.с. 32-33).

24 липня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» татовариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2407-24, у відповідності до вимог якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.39-40).

Відповідно до Реєстру боржників, що доданий до Договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 1085795 від 02.07.2023 року на загальну суму 36442,00 грн (а.с.41).

Крім того, передача такого права підтверджується актом приймання-передачі Документації за договором факторингу № 2407-24 від 24.07.2024 додатком 2 до договору факторингу), акт повернення прав вимоги до договору факторингу від 24.07.2024 року №2407-24 (додатком 3 до договору факторингу) (а.с.42-45).

Вирішуючи даний позов, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Укладення електронного договору повинно відбуватися шляхом підписання його електронним підписом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором №1085795 від 02.07.2023 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму в розмірі 36442,00 грн.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким, чином, встановивши обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача в розмірі 5000,00 грн, натомість відповідач порушує вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим, має заборгованість у сумі 36442 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту; 31442,00 грн - заборгованості за процентами, беручи до уваги, що відповідач позов визнав, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд».

При цьому слід зазначити, що в ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3028,00 грн. Проте, нормами ч.3 ст.4 зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» ними сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2422,40 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 525, 610, 612, 625 ЦК України, ст. 10, 11, 57-61, 79, 137, 141, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» суму заборгованості за договором оренди з правом викупу №1085795 від 02.07.2023 року в розмірі 36442,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місце знаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ;

- відповідач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова