Провадження № 2/470/150/25
Справа № 470/268/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Березнегуватської селищної ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

У позові зазначив, що відповідачка має малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини внесені у відповідності до ст.135 СК України. Після народження дитина залишилася у відділенні КНП "Обласна клінічна лікарня" Миколаївської обласної ради, оскільки народилася завчасно, а відповідачка повернулася до с-ща ОСОБА_3 . Відповідачка разом зі своїм співмешканцем є наркозалежною, веде антигромадський спосіб життя, немає постійного місця проживання, хоча на праві власності має житло, яке вона отримала як дитина-сирота, однак воно не придатне для проживання. ОСОБА_2 не проявляє інтересу до дитини, не цікавиться її здоров`ям, не перебуває в лікарні разом з ним, умови для проживання та виховання дитини не створила, наміру забирати дитину з лікарні не має. На підставі зазначеного просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини усіх її доходів та заробітків.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала (а.с.57).

Відповідачка в судове засідання також направила заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.58).

Оскільки сторони направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Українифіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд дійшов наступного.

Так з матеріалів справи, зокрема копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Березнегуватським відділом реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі 10 грудня 2024 року вбачається, що відповідачка є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 2 від 10 грудня 2024 року, відомості про батька малолітнього ОСОБА_1 записані у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України (а.с.8).

Малолітній ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 за місцем реєстрації відповідачки ОСОБА_2 . Про вказане свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 19 грудня 2024 року (а.с.10).

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою її фактичного проживання у співмешканця ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 від 09 грудня 2024 року, складеного фахівцями служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради, вбачається, що на момент проведення огляду будинок хоча і перебував у задовільному стані, однак він не опалюється, через відсутність у власника коштів на опалення, потребує ремонту та генерального прибирання, для новонародженої дитини частково створені умови для її проживання та виховання (а.с.14).

Як вбачається з виписки із картки розвитку новонародженого, виданої КНП «Баштанська багатопрофільна лікарня» Баштанської міської ради 04 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має клінічний діагноз: синдром дихальних розладів ДН ІІ ст., аспіраційна пневмонія (а.с.13).

Відповідно до виписного епікризу з Будинку дитини, наданого КНП «Миколаївська обласна дитяча лікарня» Миколаївської обласної ради, новонародженому ОСОБА_1 необхідне спостереження лікаря педіатра, інфекціоніста (а.с.23-24).

З повідомлення директора КНП «Баштанська багатопрофільна лікарня» Баштанської міської ради від 05 грудня 2024 року, адресованого службі у справах дітей Березнегуватської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_1 , народився по дорозі до лікувального закладу з діагнозом синдром дихальних шляхів, аспіраційна пневмонія, абстинентний синдром, недоношеність з низькою вагою. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я дитини, його переведено в реанімаційне відділення КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня». Породілля ОСОБА_2 систематично вживає наркотичні засоби, тому дитину необхідно взяти під соціальний супровід (а.с.12).

Наказом служби у справах дітей № 70-р від 12 грудня 2024 року малолітнього ОСОБА_1 взято на облік як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах (а.с.17).

Рішенням виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 771 від 23 грудня 2024 року, за наказом Миколаївської обласної державної адміністрації управління охорони здоров`я №5-Л від 03 січня 2025 року, малолітнього ОСОБА_1 тимчасово влаштовано до філії комунального підприємства "Миколаївська обласна клінічна лікарня" Миколаївської обласної ради "Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям" (а.с.19,21).

Відповідачка ОСОБА_2 зловживає алкоголем та наркотичними засобами, проходити лікування від наркотичної залежності не бажає, новонароджену дитину в лікарні залишила, її станом здоров`я майже не цікавиться, проживає в с-щі Березнегувате разом зі співмешканцем, після закінчення лікування забирати дитину з лікарні не збирається, умов для проживання та виховання новонародженої дитини не створила.

За інформацією т.в.о. директора Центру надання соціальних послуг Березнегуватської селищної ради від 04 квітня 2025 року № 165 сім`я ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом з 13 грудня 2024 року до 19 березня 2025 року, однак з вказаного супроводу її було знято, оскільки ОСОБА_2 не виконала жодного пункту запланованих заходів та не виявила бажання співпрацювати (а.с.35).

Висновком комісії з питань захисту прав дитини від 11 квітня 2025 року визначено за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідачка не має наміру дбати про дитину, веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкоголем, є наркозалежною та від лікування відмовляється (а.с.43-46.).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06).

З огляду на викладене суд доходить висновку, що наявними у справі доказами підтверджуються факти ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо її малолітньої дитини, вона не забезпечує її необхідним медичним доглядом, лікуванням та харчуванням, що негативно може вплинути на її фізичний і інтелектуальний розвиток, взагалі не приділяє дитині належної материнської уваги, байдуже ставиться до її життя та надала згоду на позбавлення її батьківських прав.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачки від догляду і виховання дитини, вони є результатом її винної поведінки, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, відповідачка не виявляє належного інтересу до дитини та наміру змінити свою поведінку на кращу не бажає. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки наявні у справі докази підтверджують, що перебуваючи з ОСОБА_2 дитина буде знаходитись у небезпечному та неблагополучному для неї середовищі, яке становить загрозу її нормальному розвитку, здоров`ю та життю.

Крім того, згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

З огляду на викладене вище суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення з неї аліментів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1 та 6 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по сплаті на користь держави судового збору, в розмірі 6056,00 грн. за вимогу майнового та немайнового характеру.

Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Березнегуватської селищної ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Зелений Яр Доманівського району Миколаївської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь державної установи, де буде знаходитись дитина, або опікуна чи піклувальника, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Березнегувате (колишнє смт. Березнегувате) Баштанського району Миколаївської області, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір, в розмірі 6056,00 грн. на р/р UA 0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: Березнегуватська селищна рада, місце знаходження: Соборно - Миколаївська площа № 10 в с-ще. Березнегувате Миколаївської області, індекс 56203, ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 28 травня 2025 року.

Суддя С. А.Луста