Справа № 515/373/25
Провадження № 2/515/604/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ковпака Олександра Вікторовича до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ковпака О.В. звернувся до суду із позовною заявою до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтував таким.

12 січня 2020 року на тимчасово окупованій території України в м. Алушта Автономної Республіки Крим померла матір позивача ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 26 лютого 2025 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області.

Згідно з рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 січня 2025 року у цивільній справі № 515/1972/24, встановлено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Алушта Автономної Республіки Крим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,93 га, в межах території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 082441, виданого Татарбунарського районною державною адміністрацією 07 квітня 2004 року.

Позивач є рідним сином спадкодавиці та спадкоємцем першої черги за законом. Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. від 07 березня 2025 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів на підтвердження спільного проживання разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Позивач вважає, що ним пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки у нього виникли труднощі в отриманні на тимчасово окупованій території України в м. Алушті Автономної Республіки Крим лікарських документів про смерть матері, що стали підставою для встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Алушті Автономної Республіки Крим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21 лютого 2025 року складено актовий запис № 2.

Враховуючи викладене, позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та розгляду справи. До суду представник позивача направив заяву про розгляд справи за його та позивача відсутність, оскільки останній проходить військову службу. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (вх.№ 2461/25-Вх 27.05.2025).

Представник відповідача Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Логінов О.Г. у судове засідання також не з`явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав (вх. № ЕП-423/25-Вх 15.04.2025).

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 січня 2025 року у справі № 515/1972/24 провадження №2-о/515/61/25, задоволено заявлені вимоги ОСОБА_1 та встановлено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Алушта Республіка Крим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Білогірськ Кримської області, громадянки України. Рішення набрало законної сили 04 лютого 2025 року (а.с.9-10).

26 лютого 2025 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Білогірськ Автономної Республіки Крим, про що складено актовий запис №2 від 21 лютого 2025 року (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,93 га, в межах території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 082441, виданого Татарбунарського районною державною адміністрацією 07 квітня 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1647 (а.с. 15-16).

Позивач є рідним сином спадкодавиці та спадкоємцем першої черги за законом. На підтвердження факту родинних відносин між ним та спадкодавицею, як між сином та матір`ю, позивачем надано копію свідоцтва про своє народження серії НОМЕР_2 , виданого Глубоківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на підставі актового запису № 20 від 01 жовтня 1992 року; відомості про батьків: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин.

При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, необхідно мати на увазі, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у гл. 29 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач як спадкоємець першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через свого представника ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. з заявою про прийняття спадщини. Однак, 07 березня 2025 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та у відкритті спадкової справи, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та ненадання доказів на підтвердження спільного проживання разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (а.с. 17).

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80873045 станом на 17 квітня 2025 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Інші спадкоємці, окрім позивача, відсутні.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року №7надано роз`яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також при вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тобто, законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними.

У разі пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, може бути встановлено додатковий строк для її прийняття з наступних підстав: за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину; на підставі судового рішення про встановлення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що позивач не міг своєчасно отримати свідоцтво про смерть матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Алушта Автономної Республіки Крим, за відсутності у нього лікарських документів на підтвердження її смерті: медичного свідоцтва про смерть серії 3532 №012030 від 14 січня 2020 року (форма №106/у-08), виданого лікарем Алуштинського відділення СМЕ ОСОБА_5 ; довідки про смерть № С-00058 (форма № 11), виданої 14 січня 2020 року керівником органу, який здійснює державну реєстрацію актів громадянського стану ОСОБА_6 , згідно з якими « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала по АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: алкогольна кардіоміопатія (а.с. 12-14).

Крім того, 14 січня 2020 року 99100008 Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу документа), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Білогірськ Автономної Республіки Крим, Україна, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Алушта Республіки Крим Російської Федерації, про що в Книзі реєстрації смертей вчинено актовий запис №8 (а.с. 11), що стало підставою для звернення позивача до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту смерті спадкодавці ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України в м. Алушта Автономної Республіки Крим.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є територія АРК Крим.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Пунктом 21 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини подається нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини.

За такого, зважаючи на викладені обставини, зокрема на те, що на час звернення позивача до суду спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ніхто не прийняв, і відумерлою вона не визнана, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, а також те, що позивач пропустив строк подачі заяви для прийняття спадщини з поважних причин, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяці, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили.

На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 200, 211, 259, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Глибоке Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алушта Автономної Республіки Крим, терміном три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27.05.2025.

Суддя В.О. Луцюк