н/п 2/490/1137/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

секретаря судового засідання Шведюк В.Ю.,

за участі представника позивача адвоката Шилова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві справу запозовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов означений позов, у якому ОСОБА_2 , який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , просив ухвалити рішення, яким стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.11.2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шилов В.Ю., який позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду №400/6877/23 від 07.12.2023 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку із поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 05.02.2023 р. по 28.02.2023 р., з 01.03.2023 р. по 31.03.2023 р., з 01.04.2023 р. по 30.04.2023 р., з 01.05.2023 р. по 29.05.2023 р. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку із поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 05.02.2023 р. по 28.02.2023 р., з 01.03.2023 р. по 31.03.2023 р., з 01.04.2023 р. по 30.04.2023 р., з 01.05.2023 р. по 29.05.2023 р., з урахуванням правової оцінки наданої у рішенні суду. А також стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн та витрати на професійну допомогу адвоката у розмір 5000,00 грн.

15.03.2024 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінником А.О. видано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74458264 з виконання виконавчого листа №400/6877/23 виданого 08.01.2024 року Миколаївським окружним адміністративним судом про - зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку із поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 05.02.2023 р. по 28.02.2023 р., з 01.03.2023 р. по 31.03.2023 р., з 01.04.2023 р. по 30.04.2023 р., з 01.05.2023 р. по 29.05.2023 р., з урахуванням правової оцінки наданої у рішенні суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду №400/6877/23 14.10.2024 року встановлено судовий контроль, поклавши на військову частину НОМЕР_1 зобов`язання подати протягом одного місяця з моменту набрання законної сили цією ухвалою по справі № 400/6877/23 звіт про виконання судового рішення від 07.12.2023.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

З урахуванням положень п.10 ч. 2 ст.16, ст. ст. 21, 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Так, згідно практики Європейського Суду з прав людини, слідує, що порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (див. наприклад, Рисовський проти України, № 29979, п. 86, 89; від 20 жовтня 2011, Антоненков та інші проти України, № 14183/02, п. 71, 22 листопада 2005).

Аналогічний висновок міститься також в постанові ВС від 24 березня 2020 року у справі №818/607/17, де зазначено, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить її головним конституційним обов`язкам (ст. ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини. Навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчити про заподіяння їй моральної шкоди. Вказано, що психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчити про заподіяння особі моральної шкоди.

У справах про відшкодування моральної шкоди суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд зобов`язаний виходити з засад розумності та справедливості. Стягнення моральної шкоди не може мати на меті збагачення особи.

Оцінюючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги, що позивач дійсно був вимушений вживати певні дії щодо оскарження бездіяльність відповідача та відчував знецінення та пригнічення. Також суд враховуює, що відповідач у справі є бюджетною установою, яка фінансується із коштів державного бюджету.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000 грн 00 коп.

Згідно п. 13 ч. 2 ст. 3, п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач від сплати судового збору під час розгляду справи звільнений.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивача/стягувач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач/боржник: Військова частина НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя Л.М. Шолох