У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заяць А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Шепетко Ірини Олександрівни від розгляду цивільної справи №308/17313/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Хребтань Наталії Методіївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про припинення дії/розірвання спадкового договору з наслідками зняття усіх обмежень,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа №308/17313/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Хребтань Н.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про припинення дії/розірвання спадкового договору з наслідками зняття усіх обмежень

Головуючою суддею з розгляду даної справи є Шепетко І.О.

23.05.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» на адресу суду від позивача надійшла заява про відвід судді Шепетко І.О. від розгляду зазначеної цивільної справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2025 (головуюча суддя Шепетко І.О.) постановлено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Шепетко І.О. від розгляду цивільної справи №308/17313/24 визнати необґрунтованою та передати заяву про відвід до канцелярії суду для автоматизованого розподілу іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 для розгляду даної справи в частині відводу судді Шепетко І.О. визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М.

Згідно з частиною восьмою статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд, вивчивши заяву про відвід головуючої у справі судді, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Позивачем ОСОБА_1 відвід головуючій судді Шепетко І.О. обґрунтовується тим, що під її головуванням здійснювався розгляд справи №308/17313/24, під час розгляду якої у нього виникли сумніви у неупередженості судді, а саме:

за його (позивача) аналітичним баченням дій судді під час провадження у справі на початку розгляду визнається наявність факту свідомого, цілеспрямованого і умисного злісного ігнорування суддею процесуальними правами позивача, виключно, в інтересах відповідача та особи, на користь якої суддя постановила Ухвалу про залучення ОСОБА_3 у якості третьої особи, посилаючись на необґрунтовані доводи, на брехливі ствердження, на безпідставні загального викладення вигаданих правових норм;

провадження у справі за ухвалою від 07.11.2024 відкрито. Однак, за період від дати відкриття провадження у справі, а саме - 07.11.2024 по дату складання та подання до суду такого клопотання, а саме - на дату 22.05.2025, пройшов процесуальний строк майже 7 місяців, у межах яких суд не виконав вимоги Закону, зокрема ч. 11 ст. 262 ЦПК України, що вказує на:

упереджене ставлення судді під час провадження у справі, виключно, в інтересах відповідача та прокурора, що наперед передбачає настання умов для винесення неправосудного рішення в інтересах відповідача та прокурора - свідоме, цілеспрямоване та умисне злісне нехтування суддею своїми службовими обов`язками судді в інтересах задоволення злочинних інтересів відповідача та прокурора;

свідоме, цілеспрямоване та умисне приховування від правоохоронних органів факти виявлення ознаки складу кримінальних правопорушень, зокрема за кваліфікацією ст. 15, 115, 126, 135, 136, 138, 190, 358, 365 та за іншими КК України, чим створюються штучні, сприятливі умови для усунення відповідача та прокурора від кримінального переслідування та кримінальної відповідальності - матеріальній чи іншого виду зацікавленості судді у вирішені судового спору, виключно, в інтересах відповідача та прокурора;

як вбачається із тексту останнього абзацу стор. 1 ухвали датою від 31.01.2025 суд стверджує про те, що зазначає про те, що у випадку настання смерті одного із відчужувачів та набувача виникає загальне спадкування за Законом на спадкову частку із спірної квартири, що створює для заявниці прокурора, як спадкоємця 1 (першої) черги за Законом на спадщину за законом.

Посилаючись на ствердження ОСОБА_3 для задоволення заявлених вимог останньої суд продемонстрував прояв: своєї некомпетентності; упередженого здійснення провадження у справі; відсутності правових знань в галузі розгляду предмету судової справи; свідомого, цілеспрямованого та умисного введення позивача та третю особу в обман з тим, щоб створити сприятливі умови для перешкод у здійснені позивачем своїх конституційних прав захисту у суді; появи ознак отримання судом хабар чи іншого характеру/виду незаконного задоволення потреб судді зі сторони прокурора та відповідача;

змушення третю особу змінити свій статус «позивача» на статус «третьої особи», ухваливши рішення про залишення позову без руху для надання строку для усунення недоліків. Таким чином, судді визнав право особи заявитися до суду з позовом у статусі «позивач» неправомірно. Позивач усвідомлює причину незаконної дії судді, вказуючи на те, що таке рішення судді, насамперед, пов`язано із намаганням вчинити перешкоду у здійснені позивачем та третьою особою свого конституційного права на захист у суді. Третя особа змушений був проти своєї фактичної волі підкоритися тиску судді та змінити статус «позивач» на статус «третя особа»;

як вбачається із матеріалів справи суддя свідомо, цілеспрямовано та умисно спонукає, сприяє відповідачу та прокурору у створені важелями суду сприятливі умови для зловживання процесуальними правами і ігноруванню процесуальними обов`язками. Окрім того, суддя жодним чином не вживає заходів для виконання відповідачем та прокурором своїх процесуальних обов`язків, що суттєво перешкоджає у здійснені правосуддя в рамках вимог засад (принципів) судочинства та вказує на наявність ознаки упередженого ставлення судді до позивача і третьої особи.

За наведеними обставинами позивач вбачає у діях судді свідоме, цілеспрямоване та умисне створення штучних умов для вчинення перешкод у здійснені позивачем свого права на захист у суді у порядку, встановленого ст. 167 ЦПК, що становить правову підставу для звернення позивача до суду із заявленим клопотанням про відвід судді Шепетко І.О. від здійснення провадження у справі.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року №(94) 12 та від 17 листопада 2010 року №CM/Rec (2010), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд вважає, що поведінка головуючої судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду даної цивільної справи.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що позивачем не зазначено та не доведено будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючої у справі судді при вирішенні даної цивільної справи.

Суд вважає, що доводи позивача у частині упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючої судді.

Незгода позивача з ухваленими судом процесуальними рішеннями у цивільній справі не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду цієї справи.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

За таких обставин, підстав для задоволення заяви про відвід головуючої судді Шепетко І.О. суд не вбачає.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 41, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Шепетко Ірини Олександрівни від розгляду цивільної справи №308/17313/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Хребтань Наталії Методіївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про припинення дії/розірвання спадкового договору з наслідками зняття усіх обмежень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик