Провадження № 2/554/1276/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судових засідань - Кашуби В.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Вініцького М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава, в режимі відеоконференції клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу до представника відповідача ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якій позивач просить застосувати до представника відповідача ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. В обґрунтування клопотання зазначено про те, що представником відповідача не виконав ухалу Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2022р., безпідставно затягував розгляд справи, приховує докази та вводить суд в оману, в процесі розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач просить застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також просить вжити заходів для запобігання невиконання процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами з боку представника відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні клопотання про застосування заходів процесуального примусу підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Вивчивши обставини викладені в клопотанні позивача, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п.11 ч.3ст.2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13 жовтня 2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободправосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства. Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Відповідно дост. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Частиною 1статті 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Як вбачається із матеріалів справи, у наслідок збройної агресії російської федерації, прямим влучанням ворожої ракети 02.03.2022р., була пошкоджена будівля Салтівської філії КП «Харківські теплові мережі», по АДРЕСА_1 в наслідок чого усі документи в тому числі акти, журнали фіксації та передачі даних за спожиту теплову енергію, у присутності споживачів, отриманих з приладу обліку теплової енергії встановленого у житловому будинку по АДРЕСА_2 до 02.03.2022р. , а також паспорт приладу обліку були знищені, а тому твердження позивача, що представником відповідача умисно приховуються докази, а також не виконується ухвала Московського районного суду м. Харкова про надання копії паспорта приладу обліку теплової енергії, встановленого на під`їзді № 7 житлового будинку АДРЕСА_3 є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до представника відповідача, процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, як найсуворішого заходу процесуального примусу.

Керуючись статтями 44, 143, 144, 148,257,259,260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування до представника відповідача ОСОБА_2 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали виготовлено 27.05.2025 року.

Суддя М.О.Материнко