Справа № 577/3805/22
Провадження № 2/577/9/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

з участю секретаря судового засідання Мукосєєва І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі Сумської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 та прохає стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на її користь 33 609 грн 99 коп страхового відшкодування та 2 000 грн 00 коп витрат на проведення оцінки автомобіля, а також стягнути із ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 10 000 грн 00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 січня 2022 року о 15 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2 у с. Сім`янівка Конотопського району Сумської області по вул. Центральній, керуючи автомобілем «Hyndai» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, чим порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, здійснив виїзд на смугу руху зустрічних транспортних засобів, де допустив зіткнення із автомобілем «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2022 року, винесеною у справі № 577/264/22, відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп. Вона є власником автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до полісу № 206488910 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант». На час настання страхового випадку зазначений договір страхування та сам поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності були чинними. Після дорожньо-транспортної пригоди вона подала до ТДВ Страхова компанія «Альфа-гарант» заяву про виплату страхового відшкодування та ТДВ СК «Альфа-гарант» їй було виплачене страхове відшкодування у розмірі 47 750 грн 99 коп, що підтверджується випискою з банківського рахунку. В той же час згідно Звіту № 03-01.-22 про оцінку колісного транспортного засобу - автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 від 18 січня 2022 року вартість завданого їй матеріального збитку дорівнює вартості автомобіля ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди та складає 95 104 грн 47 коп. Крім того, згідно з висновками, викладеними у вказаному звіті, вартість автомобіля ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням пошкоджень, складає 13 743 грн 49 коп. З урахуванням положень п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» належний їй транспортний засіб вважається фізично знищеним. Пунктом 30.2 ст. 30 зазначеного Закону передбачено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином страховому відшкодуванню підлягала різниця між вартістю автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди у сумі 81 360 грн 98 коп, із розрахунку 95 104 грн 47 коп вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди 13 743 грн 49 коп вартості автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди.

Після заведення страхової справи ТДВ СК «Альфа-Гарант» їй було виплачено страхове відшкодування у розмірі 47 750 грн 99 коп. Проте сума виплаченого їй страхового відшкодування є меншою, ніж сума завданого їй збитку, тому прохає стягнути з ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» різницю між фактичною шкодою та сумою виплаченого страхового відшкодування, але в межах ліміту страхового відшкодування (ліміт відповідальності становив 130 000 грн 00 коп) , тобто в сумі 33 609 грн 99 коп. Також для визначення дійсного розміру збитків вона змушена була звертатися до оцінювача суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 та за проведення оцінки завданих збитків сплатила 2000 грн 00 коп, що також прохає стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Крім того протиправними діями відповідача ОСОБА_2 їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із фізичним знищенням належного їй майна, а саме автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки вказаний автомобіль був дуже дорогий для неї, вона тривалий час бажала придбати автомобіль саме такої марки та моделі, а придбавши, весь час дуже дбайливо ставилася до нього, постійно підтримувала належний технічний стан, зовнішній вигляд автомобіля. Протягом тривалого часу їй дуже важко було дивитися на розбитий автомобіль, який вона, у зв`язку із фізичним знищенням, не могла експлуатувати; оскільки він є фізично знищеним, тому вона змушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Так, після пошкодження автомобіля, змушена для здійснення поїздок підлаштовуватися під розклад руху громадського транспорту, деякі справи їй взагалі, довелося відкласти. Вважає що достатнім відшкодуванням завданої їй моральної шкоди буде сума 10 000 грн 00 коп, яку вона і прохає стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шевченко С.М. в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача - адвокат Шевченко С.М. надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, у якій зазначив, що позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Калініченко О.В. в судове засідання також не з`явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Калініченко О.В. надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, у якій зазначила, що у задоволенні позовної заяви в частині вимог до ОСОБА_2 прохає відмовити.

Відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явилося, про час і місце судового розгляду справи було повідомлене у встановленому законом порядку.

Відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» був наданий відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що позов не визнає. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі Звіту № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлюваного ремонту такого транспортного засобу з урахуванням зносу дорівнює чи перевищує його ринкову вартість до дорожньо-транспортної пригоди. Сума страхового відшкодування у випадку знищення автомобіля визначається: вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди - вартість автомобіля в ушкодженому стані франшиза.

Відповідно до Звіту № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди становила 98 522 грн 13 коп, а у пошкодженому стані (після дорожньо-транспортної пригоди) - 50 771 грн 13 коп. Різниця між вказаними сумами склала 47 750 грн 99 коп. Вказана сума страхового відшкодування і була перерахована ОСОБА_1 28 червня 2022 року.

В той же час відповідачем ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів на підтвердження її позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант». Так, доказом у справі може бути лише висновок експерта, у разі, якщо експертиза проведена на підставі ухвали суду, експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та у якому зазначено, що він підготовлений для подання до суду. Такий висновок позивачем суду наданий не був.

У Звіті № 03-01-22 від 18 січня 2022 року не зазначено, що експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, а також, що вказаний Звіт підготовлений для подання до суду, а тому він не може бути належним, достатнім та допустимим доказом, який би міг спростувати висновки зроблені експертом у Звіті № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року.

Таким чином ОСОБА_1 не надано доказів, що вартість матеріального збитку, зазначена експертом у Звіті № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, визначена з порушенням вимог діючого законодавства України. В той час як такий обов`язок, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, покладається на позивача, якщо вона не згодна із Звітом страхової компанії.

При цьому слід зазначити, що страховик самостійно не визначає суму страхового відшкодування, а користується висновками експерта. Наданий ОСОБА_1 . Звіт № 03-01-22 від 18 січня 2022 року не є рецензією на Звіт № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, на підставі якого було визначено суму страхового відшкодування в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало свій обов`язок щодо визначення розміру завданих збитків та виплати страхового відшкодування відповідно до отриманих документів та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки позивач ОСОБА_1 не довела вину страховика у невиплаті страхового відшкодування у тому розмірі, який вона вважала необхідним для повного відшкодування заподіяної їй шкоди, то її позовні вимоги не підлягають задоволенню (а.с. 104-106).

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Калініченко О.В. також був наданий відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначила, що не може погодитися із позовними вимогами ОСОБА_1 , оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вимог про те, що діями відповідача ОСОБА_2 їй було завдано моральну шкоду, яка спричинила моральні страждання, що виникли в зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Так, позивач посилається на те, що вона зазнала душевних страждань внаслідок пошкодження автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та оцінює заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 10 000 грн 00 коп, але жодного обґрунтування саме такого розміру завданої моральної шкоди не наводить. У позовній заяві ОСОБА_1 лише задекларовано і перераховано ті фактори, в яких, як вона вважає, знаходить свій прояв заподіяна їй моральна шкода. Однак не вказує, чим саме підтверджується факт заподіяння їй моральних і фізичних страждань або втрат немайнового характеру саме відповідачем ОСОБА_2 . Таким чином позивачем не надано суду належних доказів дійсного заподіяння їй відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між погіршенням стану її здоров`я та морального стану за наведеними вище критеріями їх оцінки, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 прохає відмовити.

Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

ОСОБА_1 є власником автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1991 року випуску (а.с. 5)

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2022 року, винесеною у справі № 577/264/22, встановлено, що 09 січня 2022 року о 15 год. 00 хв. в с. Сім`янівка Конотопського району Сумської області по вул. Центральній ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху України, та допустив зіткнення із автомобілем «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6,7).

Відповідно до полісу № 206488910 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як власника автомобіля «Hyundai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 9, 107).

Вищевказаним полісом визначено, що страхова сума за заподіяну шкоду становить 130 000 грн 00 коп, франешиза 00 грн 00 коп (а.с. 107).

Частинами 1, 2 ст. 979 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування).

Відносини, що склалися між сторонами у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № 206488910 врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

09 січня 2022 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» від потерпілої ОСОБА_1 надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якому вона повідомила про обставини дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 108).

13 січня 2022 року інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 109).

Також 13 січня 2022 року ОСОБА_5 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» було подано заяву про страхове відшкодування (а.с. 110).

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, який здійснений ТОВ «Партнер-Консалт» на підставі заявки від ТДВ СК «Альфа-Гарант» № 22/0484 від 16 червня 2016 року щодо виконання автотоварознавчого дослідження майна - автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок його пошкодження при ДТП та ринкової вартості в пошкодженому стані на дату 09 січня 2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 98 522 грн 13 коп, ринкова вартість автомобіля (після дорожньо-транспортної пригоди)- 50 771 грн 13 коп (а.с. 111-116).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування склала 47 725 грн 99 коп (98 522 грн 13 коп (вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди) - 50 771 грн 13 коп (вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди) (а.с. 126).

ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило ОСОБА_1 28 вересня 2022 року суму страхового відшкодування 47 725 грн 99 коп (а.с. 8, 127-128).

ОСОБА_1 не заперечує факт отримання нею страхового відшкодування в сумі 47 725 грн 99 коп, але вважає, що сума страхового відшкодування є заниженою.

17 січня 2022 року між ОСОБА_1 та суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 був укладений договір № 03-01-22 про проведення незалежної оцінки колісного транспортного засобу (а.с. 38).

Згідно Звіту № 03-01-22 від 18 січня 2022 року про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «ВМW 318і» номерний знак НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (в тому числі ПДВ на запасні частини та матеріали) складає 147 965 грн 24 коп.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з технічної точки зору дорівнює вартості автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент до дорожньо-транспортної пригоди та складає 95 104 грн 47 коп.

Ринкова вартість автомобіля «ВМW 318і» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на дату оцінки (після дорожньо-транспортної пригоди) становить 13 743 грн 49 коп (а.с. 11-31).

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З наданого ТДВ СК «Альфа-Гарант» розрахунку розміру страхового відшкодування слідує, що розмір виплаченого ОСОБА_1 страхового відшкодування є різницею між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (98 522 грн 12 коп - 50 771 грн 13 коп = 47 750 грн 99 коп). При цьому для розрахунку взятий Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, який був складений на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Позивач ОСОБА_1 також наводить розрахунок невиплаченого їй страхового відшкодування, виходячи із різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, але для цього враховує Звіт № 03-01-22 від 18 січня 2022 року про оцінку колісного транспортного засобу (95 104 грн 47 коп - 13 743 грн 49 коп = 81 360 грн 98 коп).

Порівнянням Звіту № 03-01-22 від 18 січня 2022 року про оцінку колісного транспортного засобу, наданого ОСОБА_1 , та Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, наданого ТДВ СК «Альфа-Гарант», встановлено, що причиною суттєвих розбіжностей між ним є визначення суб`єктами оціночної діяльності вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно Звіту № 03-01-22 від 18 січня 2022 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля «ВМW 318і» номерний знак НОМЕР_2 після ДТП визначена 13 743 грн 49 коп.

В той же час за Звітом № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, складений ТОВ «Партнер-Консалт», вартість автомобіля після ДТП визначена в розмірі 50 771 грн 13 коп, відповідно до п. 17.7, 17.8. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, завт. наказом Міністра юстиції, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Частинами 1-2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь в судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження №12-57гс21).

Суд враховує, що встановлення вартості матеріального збитку у випадку знищення або пошкодження транспортного засобу потребує спеціальних знань.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як висновками експертів.

Частиною 1-2 ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Верховний Суд у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18 висловив правову позицію, відповідно до якої у висновку експерта щодо визначення розміру завданого збитку повинно бути зазначено, що він виконується для суду і що експерт повідомлений про кримінальну відповідальність. Інакше висновок експерта буде розцінений як неналежний доказ.

Позивачем ОСОБА_1 суду наданий Звіт № 03-01-22 від 18 січня 2022 року про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «ВМW 318і» номерний знак НОМЕР_2 , складений суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

Суд вважає за необхідне зауважити, що законом не передбачено відповідальності суб`єкта оціночної діяльності за надання завідомо неправдивого звіту про оцінку майна, а тому вказаний звіт, на думку суду, не може замінювати собою висновок експерта чи вважатися таким висновком.

Також згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Позивач ОСОБА_1 не погоджується із Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, який здійснений ТОВ «Партнер-Консалт» на підставі заявки від ТДВ СК «Альфа-Гарант» № 22/0484 від 16 червня 2016 року, але рецензування вказаного Звіту нею не проведено.

Слід також зазначити, що пп. 34.1 - 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З наведених положень Закону слідує, що позивач має право на самостійне обрання суб`єкта оціночної діяльності для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Про вказані обставини ОСОБА_1 суд не повідомляла та доказів на підтвердження вказаного факту нею надано не було.

ОСОБА_1 не погоджується з діями ТДВ СК «Альфа-Гарант» та вважає, що відповідач виплатив їй страхове відшкодування із заниженням, а тому, саме на позивача покладається обов`язок надання доказів підтвердження наведеної позиції, оскільки позивач повинен надати суду належні докази, спростовуючи докази неправильності нарахувань страхового відшкодування за Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 90-R/10/20 від 16 червня 2022 року, який виконаний на замовлення страхової компанії.

Відповідно до ч. 1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Клопотань про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи від позивача та її представника не надходило.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позивачем ОСОБА_1 належними доказами не доведено, що сума недоплаченого їй ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування становить 33 609 грн 99 коп.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної їй моральної шкоди в розмірі 10 000 грн 00 коп, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20, від 23 листопада 2022 року у справі № 686/13188/21.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19.

Таким чином розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц міститься висновок про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 944/4790/19.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Позивач стверджує, що у зв`язку із фактичним знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 , належного їй автомобіля «ВМW 318і» номерний знак НОМЕР_2 їй було заподіяно моральну шкоду, яка знайшла свій прояв у душевні переживання у зв`язку із знищенням належного їй майна, порушенні звичайного ритму її життя.

Суд враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09 січня 2022 року з вини відповідача ОСОБА_2 , транспортний засіб позивача був фактично знищений, що спричинило позивача душевні страждання та змусило її вживати додаткових зусиль для організації свого життя.

Між тим розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн., на думку суду, достатніми доказами не обґрунтований.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягає стягненню 5 000 грн 00 коп.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп (а.с. 1).

Із загальної суми позовних вимог - 45 609 грн 99 коп заявлені до ОСОБА_2 вимоги (стягнення заподіяної моральної шкоди в розмірі 10 000 грн 00 коп) становили 22 %. Вказані позовні вимоги задоволені на 50 % (стягнуто в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 5 000 грн 00 коп), а тому з відповідача ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 11 %.

За таких обставин з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, виходячи із заявлених до ОСОБА_2 позовних вимог та їх задоволення, в розмірі 109 грн 16 коп.

Що стосується стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір № 52/22 про надання правової допомоги, укладений 02 серпня 2022 року між адвокатом Шевченком С.М. та ОСОБА_1 , за яким сторони погодили, що загальний розмір оплати за вказаним договором становить 7 000 грн 00 коп; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане на ім`я адвоката Шевченка С.М.; ордер; квитанцію № 52/52 про сплату ОСОБА_1 грошових коштів сумі 7 000 грн 00 коп; детальний опис наданих послуг (а.с. 40-46).

Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

Суд вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп є співмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, їх обсягом та відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру у співвідношенні з предметом позову.

Проте витрати на професійну правничу допомогу також відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог, а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачем ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 770 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 979, 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 77-81, 137, 141, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 5 000 грн 00 коп (п`ять тисяч грн. 00 коп ).

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в розмірі 109 грн 16 коп (сто дев`ять грн 16 коп) та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 770 грн 00 коп (сімсот сімдесят грн 00 коп), всього 879 грн 16 коп (вісімсот сімдесят дев`ять грн 16 коп).

Рішення може бути оскаржене позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

відповідач: ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

відповідач: товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» місцезнаходження: м. Київ, вул. Г.Троповського, 14, .

Суддя Ярмак О. М.