Справа № 524/1590/25
Провадження № 2-к/524/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

судді Ковальчук Т. М.,

за участю секретаря Воблікової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Колеснікова Ірина, звернулася до суду з клопотанням, у якому просила: надати дозвіл на примусове виконання рішення Єдинецького суду міста Окниці (Республіка Молдова) від 18 березня 2024 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , громадянки Республіки Молдова, до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , електронний номер 2--2-04012024, справа № 2-44/2024; розірвати укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 шлюб, зареєстрований 05 вересня 2023 року Окницькою службою цивільного стану з реєстровим номером 52-Т; встановити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пенсію на утримання малолітньої дитини (у розумінні ЦПК України аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини) ОСОБА_5 у фіксованій грошовій сумі 1500,00 молдавських леїв на місяць (3315,00 грн), починаючи з 27 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального або сімейного стану однієї зі сторін; видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_5 .

У клопотанні вказано, що заінтересована особа (божник) ОСОБА_2 проживає на території України.

У відповідь на судовий запит Автозаводська районна адміністрація Кременчуцького району Полтавської області повідомила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог частини першої статті 467 ЦПК України ОСОБА_2 повідомлено про надходження до суду клопотання ОСОБА_1 та запропоновано у місячний строк надати письмові заперечення проти цього клопотання.

У зв`язку з ненадходженням від ОСОБА_2 такого заперечення, суд ухвалою від 08 квітня 2025 року прийняв до розгляду клопотання ОСОБА_1 та призначив судове засідання на 15 квітня 2025 року, яке відкладено на 26 травня 2025 року у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених.

26 травня 2025 року ОСОБА_3 подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідно до частини п`ятої статті 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлене до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлене до примусового виконання протягом усього строку стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК України).

За правилами частини першої статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Надання дозволу на виконання вищезгаданого рішення суду було передбачено Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Верховною Радою України від 10 листопада 1994 року, яка набула чинності для України 14 липня 1995 року.

Проте, Верховна Рада України 01 грудня 2022 року прийняла Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року».

Законом передбачено зупинення дії Конвенції 1993 року та Протоколу 1997 року у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь відповідно до статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів і вихід з цих міжнародних договорів відповідно до статті 54 Віденської конвенції та статті 84 Конвенції 1993 року.

На двосторонньому рівні у відносинах з Молдовою діє Договір між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (ратифікований Законом N 238/94-ВР від 10 листопада 1994 року, далі Договір).

Згідно зі статтею 3 Договору в справах, що охоплюються цим договором, установи юстиції зносяться між собою за посередництвом центральних органів, якщо інше не передбачено цим договором. В розумінні цього Договору центральними органами є: з боку України Міністерство юстиції та Генеральна Прокуратура, а з боку Республіки Молдова Міністерство юстиції та Прокуратура Республіки Молдова. Центральні органи можуть домовитися, що установи юстиції договірних сторін зносяться між собою безпосередньо.

Відповідно до статті 4 Договору договірні сторони надають взаємну правову допомогу шляхом виконання окремих процесуальних дій, зокрема, складання та пересилки документів, виконання доручень про вручення документів.

При цьому за приписами статті 5 Договору у справах, що охоплюються цим договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої договірної сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної сторони або англійську чи російську. Якщо стосовно положень цього Договору вимагається додавати до документів, які пересилаються, їх переклад на мову іншої договірної сторони, ті переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, або нотаріусом, або посадовою особою запитуваної установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою договірної сторони.

Відповідно до положень частини першої статті 48 Договору за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме: 1) рішення судів з цивільних справ; 2) рішення судів з кримінальних справ в частині, що стосується відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Статтею 49 Договору передбачено, що рішення, зазначені в статті 48, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо:

1) згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню;

2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в Договорі на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане;

3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином;

4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане;

5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане;

6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Суд встановив, що рішенням від 18 березня 2024 року Єдинецький суд міста Окниця (Республіка Молдова) задовольнив позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення пенсії на утримання малолітньої дитини: розірвав укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 шлюб, зареєстрований 05 вересня 2023 року Окницькою службою цивільного стану з реєстровим номером 52-Т; встановив місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 разом із матір`ю, ОСОБА_4 ; стягнув із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 пенсію на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 у фіксованій грошовій сумі 1500,00 молдавських леїв на місяц, починаючи з 27 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального або сімейного стану однієї зі сторін.

Згідно зі штампом цього суду це рішення є остаточним (безповоротним).

До клопотання ОСОБА_3 додала Свідоцтво про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_7 , видане 28 травня 2024 року Агентством державних послуг Республіки Молдова, а також виконавчий документ від 18 березня 2024 року, виданий Єдинецьким судом про стягнення з ОСОБА_6 пенсії на її користь на утримання неповнолітньої дитини.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що рішення від 18 березня 2024 року Єдинецький суд міста Окниця (Республіка Молдова) у справі № 2--2-04012024 (№ 2-44/2024) ухвалив за відсутності відповідача, ОСОБА_6 , який був своєчасно та в належній формі повідомлений шляхом публічного виклику.

Згідно зі статтею 50 Договору клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції.

До клопотання потрібно додати: 1) рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, якщо рішення не набрало законної сили, разом з підтвердженням, що воно підлягає виконанню, якщо це не витікає з самого рішення; 2) документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене; а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони документ, який підтверджує, що та сторона була представлена належним чином; 3) завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1 2, на мову тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Частиною першою та другою статі 51 Договору передбачено, що визнання і виконання рішення належить до компетенції суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане. При розгляді справи суд обмежується перевіркою виконання умов, передбачених статтями 49 і 50.

До клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додані документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина друга статті 466 ЦПК України).

Будь-яких підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання дотримано.

Ураховуючи наведене, рішення Єдинецького суду міста Окниця (Республіка Молдова) від 18 березня 2024 року у справі № 2--2-04012024 (№ 2-44/2024) про задоволення позовної заяв ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення пенсії на утримання малолітньої дитини підлягає виконанню.

Частини третя та четверта статті 52 Договору передбачають, що суд, який розглядає питання про виконання рішення про витрати, обмежується перевіркою, чи набрало те рішення законної сили і підлягає виконанню. До заяви про виконання рішення додається рішення або завірена копія частини рішення, що визначає розмір витрат, разом з підтвердженням того, що це рішення набрало законної сили і повинно бути виконано, а також завірений переклад цих документів.

Відповідно до частини першої статті 78 Закону України «Про виконавче провадження» рішення іноземних судів (судів іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, закордонних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, цього та інших законів України, якщо визнання та виконання таких рішень передбачено міжнародними договорами України або за принципом взаємності.

Відповідно до частини восьмої статті 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, сума, що стягується з боржника в лей, підлягає перерахунку в гривню за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

За даними Національного банку України станом на 26 травня 2025 року офіційний курс української гривні до молдовського лей складає 2,3897 гривні за 1 молдовський лей.

Враховуючи наведене 1500,00 молдавських лей станом на 26 травня 2025 року становить 3584,55 грн.

Керуючись статтями 462-470 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Єдинецького суду міста Окниця (Республіка Молдова) від 18 березня 2024 року у справі № 2--2-04012024 (№ 2-44/2024).

Визнати і надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Єдинецького суду міста Окниця (Республіка Молдова) від 18 березня 2024 року у справі № 2--2-04012024 (№ 2-44/2024) про: розірвання укладеного між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 2023 року Окницькою службою цивільного стану з реєстровим номером 52-Т; встановлення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю, ОСОБА_4 ; стягнення з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у фіксованій грошовій сумі 1500,00 молдавських леїв на місяць, що за курсом Національного банку України становить 3584 (три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн 55 коп., починаючи з 27 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального або сімейного стану однієї зі сторін.

Після набрання ухвалою суду законної сили видати виконавчий лист, який пред`явити для виконання в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. М. Ковальчук