Провадження № 2/761/1331/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Голосної Аліни Володимирівни про закриття провадження по справі, повернення судового збору, розподілу між сторонами судових витрат, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води України», третя особа, яка не заявляє смостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена справа.

24 лютого 2025р. представником позивача було подано до суду заяву, у якій сторона просила суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Свою заяву сторона позивача обґрунтувала тим, що на теперішній час винуватцем ДТП (третьою особою) відшкодовано збитки в повному обсязі, а тому предмет спору - відсутній. Крім того, сторона позивача клопотала перед судом про вирішення питання щодо повернення позивачу сплаченого судового збору, при подані позову до суду, а також вирішити питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Щодо закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021р. у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21).

Пунктом 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання позивача про закриття провадження у справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України підлягає задоволенню.

Щодо повернення позивачу судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до Наказу №787 Міністерства фінансів України, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із вказаною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3490311 від 21 червня 2023р. (надавач послуг: АТ «Таскомбанк»).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позивачу сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, як було зазначено вище, провадження по вказаній справі було ухвалено закрити на підставі п. 2) ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України це один з видів судових витрат.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1).

Частина 3 ст. 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі, позивач звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивуючи її тим, що між позивачем та відповідачем вісутній предмет спору, у зв`язку із відшкодуванням збитків третьою особою (винуватцем ДТП).

Правовою підставою закриття провадження у справі позивач вказав саме на відсутність предмета спору.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судуу своїй постанові від 21 квітня 2021р. у справі №199/9188/16-ц (провадження № 61-12504св20) зазначив, що «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суди попередніх інстанцій зазначеного, а також положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України не урахували, а тому дійшли помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.».

Враховуючи вищенаведену позицію Верховного Суду, зважаючи на те, що провадження у справі ухвалено закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України), а тому, у відповідності до положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України у взаємозв`язку із ст. 255 ЦПК України, суд дійшов висновку, що правові підстави для розподілу судових витрат між позивачем та відповідачем в частині понесених витрат на правову допомогу у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 142, 255-261, 268, 353, 354 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Голосної Аліни Володимирівни про закриття провадження по справі, повернення судового збору, розподілу між сторонами судових витрат, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води України», третя особа, яка не заявляє смостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої ДТП - задовольнити частково.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води України», третя особа, яка не заявляє смостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої ДТП - закрити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачену ним суму судового збору у розмірі 1073 /одна тисяча сімдесять три/ грн. 60 коп., згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3490311 від 21 червня 2023р. (надавач послуг: АТ «Таскомбанк»).

Виконання ухвали доручити Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

В решті заяви - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: