Провадження № 2/369/314/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Лисяк К.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/17808/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Заліський Богдан Сергійович звернувся 15.12.2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 20.12.2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 951 від 13.09.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/17808/21 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 року у зв`язку з мобілізацією головуючого судді Дубас Т.В. вказану скаргу передано на розгляд судді Янченку А.В.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 17.09.2024 року постановлено прийняти до розгляду цивільну справу № 369/17808/21, поновити провадження у цивільній справі після проведення експертизи, призначити підготовче судове засідання на 20.11.2024 року о 09 год. 30 хв.

14.05.2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Мамчик Дмитра Олеговича надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви у цивільній справі № 369/17808/21 оскільки позивач двічі не з`явився у призначенні засідання.

В підготовче судове засідання позивач повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином і від неї не надходила заява про розгляд справи за її відсутності. Причина неявки суду не відома.

Інші учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ЦПК України ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що систематична неявка до суду є зловживанням процесуальним правом з боку сторони позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи позивач повторно не з`явився в призначені судові засідання, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час проведення судових засідань, а саме: 20.11.2024 року о 09 год. 30 хв.; на 04.03.2025 року на 10:00 год.; на 14.05.2025 року на 10:00 год.

Позивачу 19.09.2024 року було відправлено копію ухвали Києво-Святошинського районного суду про прийняти до розгляду цивільну справу № 369/17808/21 та призначення підготовчого судового засідання на 20.11.2024 року о 09 год. 30 хв.

На адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов конверт з повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого) у цивільній справі 369/17808/21, відповідно до якого, поштове відправлення з ухвалою суду від 17.09.2024 року про прийняти до розгляду цивільну справу № 369/17808/21 та призначення підготовчого судового засідання на 20.11.2024 року о 09 год. 30 хв. у справі повернуто до суду з зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

На адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов конверт з повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого) у цивільній справі 369/17808/21, відповідно до якого, поштове відправлення з судовою повісткою про виклик позивача до суду на 04.03.2025 року на 10:00 год. повернуто до суду з зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

На адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованого) по справі 369/17808/21 відповідно до якого, позивачем ОСОБА_1 19.03.2025 року отримано судову повістку про виклик позивача до суду на 14.05.2025 року на 10:00 год.

Окрім того, відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» судова повістка про виклик до суду на 20.11.2024 року на 09:30 год. у справі № 369/17808/21 від 19.09.2024 року доставлено представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Заліському Богдану Сергійовичу 19.09.2024 року на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ним у позовній заяві.

Відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» судова повістка про виклик до суду на 04.03.2025 року на 10:00 год. у справі № 369/17808/21 від 26.11.2024 року доставлено представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Заліському Богдану Сергійовичу 26.11.2024 року на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ним у позовній заяві.

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» судова повістка про виклик до суду на 14.05.2025 року на 10:00 год. у справі № 369/17808/21 від 04.03.2025 року доставлено представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Заліському Богдану Сергійовичу 04.03.2025 року на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ним у позовній заяві.

Окрім того представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Заліський Богдан Сергійович є учасником підсистеми «Електронний суд», та отримував всі судові повістки про виклик до суду та судові документи безпосередньо у день їх винесення.

За приписами статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою .

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Також у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відтак, оскільки представник позивача зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі самостійно визначивши адресу електронної пошти для листування із ним, суд доходить висновку, що повістки про виклик до суду вважаються врученими представникові позивача в електронній формі шляхом їх направлення на офіційну електронну адресу представника.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду № 759/14068/19 від 30 листопада 2022 року, Верховний Суд виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Верховний Суд в ухвалі від 17 листопада 2022 року у справі №560/5541/20 зазначив, що суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, заявник, вказавши у позовній заяві свій номер мобільного телефону погодився та принаймні не заперечував, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Відтак, оскільки представник позивача зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, зазначив у позовній заяві засобами зв`язку номер телефону самостійно визначивши засіб комунікації із ним, суд доходить висновку, що судові повістки про виклик до суду вважаються врученими позивачу в електронній формі шляхом їх направлення до кабінету електронного суду та на мобільний телефон.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем своїх процесуальних прав.

Слід звернути увагу, що такі дії порушують права інших учасників розгляду справи, які добросовісно виконують покладений процесуальним законом обов`язок щодо явки до зали суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, повторно не з`явився до суду, не підтримавши вимоги в судовому засіданні, із заявами про розгляд справи за його відсутності не звертався, його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання заповіту недійсним, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано: 26.05.2025 року.

Суддя А.В. Янченко