Провадження №4-с/369/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Скрипник О.Г.,

при секретарі судових засідань Гребенюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: головний державний виконавець Вишневого відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Лариса Миколаївна на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила суд визнати бездіяльність Головного державного виконаця Вишневного ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Міщенко Лариси Миколаївни.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.12.2020 року, Головним державним виконацем Вишневного ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Міщенко Ларисою Миколаївною на підставі виконавчого листа N?754/16223/19, виданого 24.09.2020 Деснянським районним судом м. Києва, було відкрито виконавче провадження N?63772862.

В рамках виконавчого провадження Головним державним виконавцем Вишневного ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Міщенко Ларисою Миколаївною, було винесено постанову про арешті коштів боржника і накладено арешт на гроші кошти, що містяться на рахунку в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК».

Вона зобов?язана сплачувати аліменти на суму 2200 гривень щомісячно. З 08.112019 року нею не було сплачено аліменти на 2 місяці (2200 щомісячно, тобто 4400), за 2020 рік нею жодного разу не було сплачено аліменти (2200х12=26400), за 2021 рік нею також не було сплачено (2200). Тобто загальна сума боргу становить 59400 гривень.

Заявниця просила суд звернути увагу на наявні квитанції про сплату аліментів, що вона робить регулярно. У Постанові про арешт коштів боржника від 05.06.2023 зазначено суму боргу в розмірі 94086,66 гривень.

Також вона зверталася до державного виконавця на електронну пошту, де виконавець дала відповідь, що сума боргу складає 150907,65. Зазначені суми абсолютно не мають обгрунтування та пояснення.

Шляхом накладення арештів виконавець перешкоджає їй у здійсненні зобов?язання про сплату аліментів.

Нею було надіслано заяву на визначення поточного рахунку, що підтверджується чеками про відправлення на адресу виконавця.

05.06.2023 Головним державним виконавцем Вишневного ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) Міщенко Ларисою Миколаївною було винесено постанову про визначення поточного рахунку, однак відповідно до інформації, наданої працівниками АТ «УніверсалБанк», Постанова не була надіслана банку. У зв?язку з цим виконавцю була надіслана додаткова заява з проханням надіслати банку відповідну Постанову, що підтверджується чеками про відправлення на адресу Вишневного ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ). Відповіді надано не було.

Також просила звернути увагу на те, що ОСОБА_2 порушила строк на видачу Постанови про визначення поточного рахунку. 26.05.2023 року нею була надіслана заява про визначення поточного рахунку з накладанням електронного цифрового підпису.

05.06. 2023 року була винесена Постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій, де вказано «Визначити поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Універсал Банк», МФО 322001, для здійснення видаткових операцій».

В судове засідання заявник не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. У своїй скарзі про результати розгляду повідомити їй письмово.

Заінтересована особа: головний державний виконавець Вишневого відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Лариса Миколаївна у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року по справі за №369/783/18 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

11.12.2020 року, Головним державним виконацем Вишневного ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Міщенко Ларисою Миколаївною на підставі виконавчого листа N?754/16223/19, виданого 24.09.2020 Деснянським районним судом м. Києва, було відкрито виконавче провадження N?63772862.

В рамках виконавчого провадження Головним державним виконавцем Вишневного ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Міщенко Ларисою Миколаївною, було винесено постанову про арешті коштів боржника і накладено арешт на гроші кошти, що містяться на рахунку в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК».

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною другою пункту 2 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, (далі - Інструкція № 512/5) визначено, що у разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що твердження скаржника, що державним виконавцем порушено порядок нарахування аліментів, не відповідає дійсним обставинам справи та нормам Закону.

Згідно ч. 1, ч. 4-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Викладені в скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду, оскільки не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про недотримання державним виконавцем норм Закону при визначенні заборгованості зі сплати аліментів, яка у такому провадженні є відсутньою, й не спростовується скаржником.

Ст.194 СК України визначені положення щодо стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами.

Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду (ч.3 ст.194 СК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч.8 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження").

Положенням ст.195 СК України встановлено правило визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Так, відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 вказаного Закону).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст. 5 Закону).

Зважаючи на встановлені державним виконавцем обставини по виконаню вказаного виконавчого документа (судовий наказ), те, що у боржника відсутня заборгованість зі сплати аліментів, проведений розрахунок з дотримання правил та норм, визначення такої заборгованості державним виконавцем, оскаржуваний розрахунок є обгрунтованим, оскільки враховує нарахування та оплату аліментів у визначених розмірах та сумах, доводи скаржниці не обгрунтовані, не підтверджені належними, достатніми доказами, й спростовується тим, що у переліку додатків до скарги такі докази відсутні, й у ході розгляду справи ними не доповнені, а тому суд відхиляє, що слугує підставою для відмови у скарзі.

Враховуючи положення ч.13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», наданий державним виконавцем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який відповідає таким вимогам, інша вимога скарги щодо зобов`язання державного виконавця на майбутнє вчиняти певні дії, не може бути задоволеною, оскільки скарга за правилом ст.447 ЦПК України розглядається за наявності порушення закону, а за відсутності встановленої обставини, підстави для її задоволення є відсутніми.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Позиція скаржниці про те, що з вказаних підстав дії та рішення державного виконавця не відповідають (суперечать) вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є необгрутновамини.

Відповідно, судом встановлена правомірність оскаржуваних дій та рішення державного виконавця, прийнятих у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і вважає, що останні не можуть бути визнані незаконними.

Докази, які вказували б на порушення державним виконавцем, чинного законодавства прав боржника, як сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду, з підстав, зазначених у скарзі, не встановлено.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: головний державний виконавець Вишневого відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Лариса Миколаївна на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Оксана СКРИПНИК