Провадження № 2/205/1252/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 рік м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», просив суд: стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за період з серпня 2021 року по жовтень 2024 року в загальному розмірі 375 756,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.07.2001 року він працює в ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» по сьогодні. Працює у відповідача за основним місцем роботи в КГМ №105 та за сумісництвом у відповідача в цеху №2. У підприємства перед ним утворилась заборгованість по заробітній платі по основному місцю роботи в розмірі 322 944,00 грн. за період з травня 2021 року по жовтень 2024 року, та заборгованість по заробітній платі по сумісництву в розмірі 52 812,00 грн. за період з травня 2021 року по жовтень 2024 року, загальна сума заборгованості складає 375 756,00 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази.

25.12.2024 року через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив, відповідно якого зазначено наступне. Заборгованість виникла по підприємству у зв`язку з тяжким фінансовим станом, а з початком військової агресії російської федерації було призупинено виконання Міжнародних контрактів, які складали питому вагу в загальній кількості, великі фінансові збитки. що ще більше ускладнило фінансовий стан. І як наслідок: -великі фінансові збитки -відсутність обігових коштів, -одноденний режим роботи на підприємстві на протязі 2015-2017р.р., -простої, -трьохденний режим роботи на підприємстві на протязі 2018р. - одноденний режим роботи на підприємстві на протязі 2019-2023 рр. - затримка виплати заробітної плати з вересня 2020 року по даний час. Звертаємо увагу, що на протязі 2019-2023 рр. та на даний час підприємство працює в одноденному режимі роботи, що підтверджується наказом по підприємству про режим роботи, які додаються. З 28.02.2022р. і до 01.09.2022р. підприємство знаходилось на простої, що підтверджується відповідними наказами. З січня 2023 року підприємство працює в одноденному режимі роботи.

08.04.2025 року до суду надішли витребувані докази.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2025 року клопотання позивача задоволено, витребувано докази.

13.05.2025 року до суду надішли витребувані докази.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, матеріали справи місять заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності сторін.

Суд, взявши до уваги позицію позивача та його представника, позицію відповідача, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися не припущеннях.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці, заповненої 10.10.1984 року на ім`я ОСОБА_1 , останній з 12.07.2001 року перебуває у трудових відносинах з ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» та за період своєї роботи працював на різних посадах.

Згідно довідки ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» №2/154 від 08.05.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 працював за сумісництвом цех №2 і згідно позовної заяви йому не виплачено заробітна плата за період травень 2021 р. по жовтень 2024 р. у сумі 52 812,00 грн.

Звернувшись до суду позивач зазначив, що відповідач не виплачував їй нараховану заробітну плату у загальному розмірі 375 756,00 грн., у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Разом з тим, відповідач не в повному обсязі виплачував позивачу нараховану йому заробітну плату.

Відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з довідкою № 105/11 від 23.12.2024 року, виданою Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», вбачається, що Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» станом на 23.12.2024 року має перед позивачем заборгованість з виплати заробітної плати за період з травень 2021 року по жовтень 2024 року включно у загальному розмірі 322 944,00 грн.

Згідно з довідкою № 2/154 від 08.05.2025 року, виданою Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», вбачається, що Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» має перед позивачем заборгованість з виплати заробітної плати (працюючи за сумісництвом у відповідача) за період з травень 2021 року по жовтень 2024 року включно у загальному розмірі 51 934,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь позивача підлягає стягненню нарахована, однак не виплачена заробітна плата за основним місцем роботи та за сумісництвом у загальній сумі 374 878,00 грн., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені на загальну суму: 374 878,00 грн., а позивач був звільнений від сплати судового збору за цими позовними вимогами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1208, 37 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 374 878 (триста сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Стягнути із Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» () на користь Держави судовий збір у сумі 1208 (одна тисяча двісті вісім) грн. 37 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення заробітної плати за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Рішення складено в повному обсязі 23 травня 2025 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва