Провадження № 2/742/935/25
Єдиний унікальний № 742/1366/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі головуючого судді Давидчука Д.П.,
за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сухополов`янської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,
І. Обсавини справи.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Ткаченко Т.М. (далі Позивачі), звернулися до суду з позовом до Сухополов`янської сільської об`єднаної територіальної громади (далі Відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 49,8 кв.м. та житловою - 24.4. кв.м., за адресою, АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_2 , право власності на 3/4 частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 49,8 кв.м. та житловою - 24.4. кв.м., за адресою, АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Мотивують свої вимоги тим, що позивачі успадкували земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавців на житловий будинок, а саме: на ім`я ОСОБА_1 на 1/4 (одну четверту) частку у власності після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та на ім?я ОСОБА_2 на 3/4 (три четвертих) частки у праві власності після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відтак, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом.
ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення.
Відтак, суд 22.05.2025 перейшов до стадії ухвалення рішення.
ІІІ. Позиції сторін.
У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися. Від представника позивачів - адвоката Ткаченко Н.М. надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без їхньої участі та підтримує позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с 33).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с. 86).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 26.02.2025 року № 103 виданого приватним нотаріусом Бич В.М. вбачається, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 є його рідна сестра ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 3/4 (трьох четвертих) часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, місце розташування: АДРЕСА_1 . Документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЧН № 019170, виданий Сухополов?янською сільською Радою народних-депутатів Прилуцького району Чернігівської області 22 квітня 1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 395. Земельна ділянка зареєстрована Відділом № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області 24 січня 2025 року. Вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належало ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцями якого були дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав. Право власності на 3/4 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації (а.с. 8).
Згідно з листом № 37/01-16 від 26.02.2025 Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, через те, що не подані документи, які б посвідчували право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 13).
Зазначені обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 52-2013, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. а.с. 28-100) та копією спадкової справи № 49/2023 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.101-173).
КП Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради виготовлено технічний паспорт за інвентаризаційною справою № 158 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном.
Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України).
Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.
Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21).
VІ. Висновки суду.
Суд, застосовуючи зазначенні вище висновки, при вирішені питання щодо визнання права власності в порядку спадкування, встановив, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті відповідно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивачі фактично прийняли спадщину, однак оформити право власності на житловий будинок у позасудовому порядку їм не вдалося через відсутність правовстановлюючих документів на це майно. Враховуючи, що право власності спадкодавців не було належним чином зареєстроване, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, не суперечать закону і не порушують прав чи інтересів інших осіб.
Враховуючи все вищезазначене та, керуючись принципами верховенства права, справедливості та розумності, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
VІІ. Розподіл судових витрат.
Судові витрати не розподіляти.
Керуючись ст. 1216, 1217, 1222, 1223, 1235, 1265, 1268, 1269 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сухополов`янської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/4 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 49,8 кв.м. та житловою - 24.4. кв.м., за адресою, АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 3/4 частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 49,8 кв.м. та житловою - 24.4. кв.м., за адресою, АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення складено 22 травня 2025 року.
Суддя Дмитро ДАВИДЧУК