КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7409/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/42713/24-ц

05 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Ящук Т.І.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Лопатіна Костянтина Олександровича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г. О., у цивільній справіза позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що з 01.05.2018 року Комунальне підприємствоВиконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 року, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

На виконання вимог законодавства КП «Київтеплоенерго» на підставі типових договорів підготовлені та опубліковані/оприлюднені: договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085) (надалі - Договір). Також на веб-сайті позивача оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.

Підтвердженням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов, як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг споживачем.

Будинок за адресою АДРЕСА_1 в цілому під`єднаний до мереж тепло- водопостачання, а отже, відповідач/відповідачі, які проживають в квартирі 51 за зазначеною адресою, є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021року споживачами послуг з ТЕ/ПГВ.

Відповідач від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлявся (не відключався).

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків між позивачем та відповідачем підтверджується діями сторін, а саме: позивач щомісячно надає відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року послуги з ТЕ/ПГВ, надсилає відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість.

Відповідно до вимог законодавства споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Проте, відповідач/відповідачі, у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг, своєчасно не сплачував за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2024 року складає розмір 159 852,40 грн, з якої за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року заборгованість за послуги з централізованого опалення становить 36 445,81 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води становить 20 998,85 грн.; за період з 01.11.2021 року заборгованість за послуги з постачання теплової енергії - 62 784,38 грн., заборгованість за послуги з постачання гарячої води - 39 623,36 грн..

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживачі послуг з ЦО/ЦПГВ зобов`язані були сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також й плату за абонентське обслуговування.

За вищевказаною адресою, у відповідача/відповідачів також існує заборгованість за період з 01.11.2021 року з оплати за абонентське обслуговування з послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1006,48 грн, заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуги з постачання гарячої води у розмірі 504,66 грн.

З урахуванням наведених обставин, позивач Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» просив суд стягнути солідарно з відповідачів, що є власниками/зареєстровані/проживають за адресою: АДРЕСА_3 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ):

заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021року послуги з централізованого опалення у розмірі 36 445,81 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» );

заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021рокупослуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 20 998,85 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» );

заборгованість за спожиті з 01.11.2021рокупослуги з постачання теплової енергії у розмірі 62784,38 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» );

заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 39623,36 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» );

заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 1006,48 грн; (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» );

заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 504,66 грн; (поточний рахунок № НОМЕР_4 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» );

витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_5 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» );

судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_5 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року в задоволенні позову Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Лопатін Костянтин Олександровичподав апеляційну скаргу,в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року та ухвалити нове судове рішення яким позов Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року задовольнити повністю. Стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 4542 грн за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції рішення суду ухвалено без повного з`ясування обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що власником квартири є відповідач ОСОБА_3 з 22.11.2019 року, а тому саме з цієї дати виникає обов`язок із оплати за надані послуги. Вказану обставину позивач не оспорює.

Щодо періодів нарахування сторона позивача зазначає, що у позовній заяві було зазначено, що з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01.11.2021 року, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Стягнення за ці різні періоди проводиться за різними правовими підставами, що має контекст підстав та періодів стягнення, а не фактичної дати початку надання послуг, про що було зазначено у позовній заяві.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надані розрахунки суми боргу спростовуються матеріалами позовної заяви, оскільки разом із позовною заявою позивачем були подані розрахунки заборгованості, в яких зазначено обороти за період: з 01.02.2023року по30.06.2024 року. У цьому розрахунку відображено початковий місяць нарахувань - березень 2023 року для споживача: ОСОБА_3 , проте зазначено й «вхідне сальдо» з вже існуючою заборгованістю.

Причиною подачі розрахунку в такому вигляді була беззаперечність користування споживачами послуг, а також та обставина, що споживач зареєструвала на себе особовий рахунок лише в 2023 році (хоча власницею вона стала у 2019 році). Власником до 22.11.2019 року була юридична особа - ФІРМА "Т.М.М." (), що не позбавляє споживача обов`язку сплачувати кошти за фактично отримані послуги (розрахунки заборгованості, де споживачем зазначено ФІРМА "Т.М.М.", ).

Сторона позивача вважає, що відповідачі, у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг, своєчасно не сплачували за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, а суд першоїінстанції, невірно оцінивши належні та допустимі докази, не взявши до уваги обставини справи, дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Мацік Олексій Юрійович просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року- без змін посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними

Зазначає, що позивачем під час судового розгляду справи не були надані розрахунки суми боргу, відомості про обчислення та споживання комунальних послуг, фактичні обсяги споживання споживачем (відповідачами у справі), а додані апелянтом додаткові документи не є належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.12.2019 року у справі № 904/10956/16 виклала чітку правову позицію, яка полягає в тому, що висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях і поясненнях однієї зі сторін.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 не знаходиться в Україні. Її квартира облаштована лічильником споживання гарячої води та централізованого опалення. Для отримання інформації й копій щомісячних рахунків-повідомлень за період з 01.10.2021 року по 01.10.2024 року щодо споживання ОСОБА_3 комунальних послуг з постачання гарячої води ГВ (ГВП), централізованого опалення ТЕ (ЦО) та плати за абонентське обслуговування, її представником - адвокатом Мацак О.Ю. було направлено адвокатський запит від 18 листопада 2024 року за № 02/18-11/24 на адресу позивача (Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» ).

25 листопада 2024 року структурним підрозділом «Енергозбут» Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської Міської Державної Адміністрації) «Київтеплоенерго» було надана відповідь та зазначено, що підготовка відповіді на адвокатський запит потребує обробки значного обсягу інформації, КП «Київтеплоенерго» користується наданим ч. 2 ст. 24 Закону правом та подовжує строк розгляду адвокатського запиту до 20 робочих днів. Копія адвокатського запиту та копія відповіді були надані до суду першої інстанції разом з відзивом на позовну заяву. Проте, в подальшому позивачем так і не було надано копій щомісячних рахунків-повідомлень за період з 01.10.2021 року по 01.10.2024 року.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ракетними обстрілами м. Києва, відповідачі, які єгромадянами РеспублікиАзербайджан, не проживають в Україні. Відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та у зв`язку з відсутнісю у житловому приміщенні понад 30 календарних днів відповідачі мають право на несплату вартості комунальних послуг.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Мацак Олексій Юрійович заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засіданння апеляційного суду не з`явились, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлялись у встановленому законом порядку.

Позивач КомунальнепідприємствоВиконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» участь свого представника в судовому засіднанні не забезпечив. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції позивач повідомлявся у встановленому законом порядку.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника позивача та відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача ОСОБА_3, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Із 01.05.2018 року КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: із 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуг з ЦО/ЦПГВ); із 01.11.2021 року у зв`язку із зміною законодавства КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

На виконання вимог законодавства КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, можуть бути укладені лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Будинок за адресою: АДРЕСА_4 під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, тобто, мешканці квартир, що розташовані в будинку, є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідач ОСОБА_3 з 22.11.2019 року, відповідно до договору купівлі-продажу від 22.11.2019 року, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна.

Відповідно до витягу із Реєстру територіальної громади м. Києва від 03.10.2024 року №120137919 за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_11 із 05.11.2020 року, ОСОБА_3 із 27.10.2020 року, ОСОБА_1 із 27.10.2020 року, ОСОБА_2 із 27.10.2020 року, ОСОБА_12 із 27.10.2020 року.

Із наданих учасниками справи та досліджених доказів судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, просить стягнути заборгованість за надані послуги за період до 01.05.2018 року (без зазначення початку нарахування заборгованості) до 30.06.2024 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні позовним вимог Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у зв`язку з їх безпідставністю.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що у відповідача ОСОБА_3 відсутній обов`язок оплати комунальних послуг за період до набуття нею права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , тобто, до 22 листопада 2019 року, а отже позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» в частині стягнення заборгованості до 22 листопада 2019 року (дата набуття права власності) є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині складової боргу за комунальні послуги за період із 29листопада 2019 рокупо 30 червня 2024 року, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем надано два різних розрахунки №1 та №2 за одні і ті самі послуги - це послуга з постачання гарячої води (ГВ) та послуги з централізованого постачання гарячої води (ПГВ), як і послуга з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання теплової енергії (ТЕ), а отже суд не може вважати їх належними та достовірними доказами наявності заборгованості та її суми.

Зазначаючи у розрахунку щомісячні куби споживання, кількість теплової енергії «Гкал», позивач доказів на підтвердження зазначених обсягів споживання та на підставі яких документів визначені обсяги споживання не надав.

Із досліджених розрахунків заборгованості №1 та №2 судом першої інстанції встановлено, що позивачем надавалися послуги з централізованого опалення (ЦО) в травні 2023 року, червні 2023 року, липні 2023 року, серпні 2023 року, вересні 2023 року, в травні 2024 року, червні 2024 року, тобто у період, у який зазначені послуги не надаються, що є загально відомою інформацією.

З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження розміру заборгованості та обсягу фактичного споживання послуг з постачання гарячої води і послуг з централізованого опалення, а тому позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» є недоведеними.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Спірні правовідносини виникли з приводу несплати споживачем наданих позивачем житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання квартири, а саме за період з 01 травня 2018 року по 01 червня 2024 року, а також несплати споживачем плати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Спірні правовідносини виникли з приводу несплати споживачем наданих позивачем житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання квартири, а саме: за період з жовтня 2018 року по 31 грудень 2023 року з централізованого опалення/постачання теплової енергіїта за період з січня 2018 року по 31 грудень 2023 року із сплати послуг за гаряче водопостачання.

Вказані правовідносини регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV«Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон 1875-IV), який втратив чинність 01 травня 2019 року, а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції на час розгляду справи у суді).

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону).

За визначенням Закону 1875-IV власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону).

У відповідності до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до абзацу 6 частини третьої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції на час розгляду справи у суді) плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Подібні за змістом норми закріплено у пункті 1 частини першої, пункті 5 частини другої статті 7 чинної редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору не позбавляє споживача (власника) обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), підстав для відступу від них колегія суддів не вбачає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у місті Києві здійснює КП «Київтеплоенерго».

28 березня 2018 року в газеті «Хрещатик» № 34 (5085) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання КП «Київтеплоенерго», як виконавцем, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Повідомленням визначено, що відповідно до норм статті 634 Цивільного кодексу України, договір приєднання вважається акцептованим усіма споживача, які у встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Відповідно до пункту 1, 14 договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води згідно діючими нормативами, а споживач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплатити послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що зазначені договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не визначено договором. Оплата послуг щомісячна. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяця) на підставі розрахунків на оплату наданих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 24-27 том 1).

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» (далі - кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (далі - новий кредитор) було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору (а.с. 23 том 1).

Згідно з пунктом 3.4.2 договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у додатку № 1 та/або додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

На підставі наданих учасниками справи та досліджених судом доказів встановлено, що з 01 травня 2018 року до 31жовтня 2021 року Комунальне підприємствоВиконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Законом України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем наданння комунальних послуг, а саме:послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01листопада 2021 року, у зв`язку із зміною законодавства (постанова Кабінету Міністрів України № 1182 від 11 грудня 2019 року, постанова Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року),позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Відповідач у справі ОСОБА_3 з 22листопада 2019 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 , вказана квартира набута у власність на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2019 року, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна (а.с. 10 том 1).

Відповідно до витягу із Реєстру територіальної громади м. Києва від 03.10.2024 року №120137919 за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_11 із 05.11.2020 року, ОСОБА_3 із 27.10.2020 року, ОСОБА_1 із 27.10.2020 року, ОСОБА_2 із 27.10.2020 року, Валієва ОСОБА_13 із 27.10.2020 року(а.с. 56 том 1).

Будинок за адресою: АДРЕСА_4 під`єднаний до мереж тепло- водопостачання, тобто, мешканці квартир, що розташовані в будинку, є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Квартира № 51 в будинку АДРЕСА_4 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, що підтверджується наявними в матеріалах справи корінцями нарядів на включення та відключення, актів про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, відомостями споживачів (добовими) щодо споживання теплової енергії, відомостями обліку споживання теплової енергії (а.с. 14-21, 127-167 том 1).

Із наданих позивачем письмових доказів, які не спростовані стороною відповідача, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 , набувши право власності на квартиру АДРЕСА_3 - 22 листопада 2019 року, оформила особовий рахунок № НОМЕР_6 у КП Законом України «Про житлово-комунальні послуги» у 2023 році.

Споживачем послуг по квартирі № 51 за адресою: АДРЕСА_4 до 22 листопада 2019 року була юридична особа - ФІРМА "Т.М.М." (), особовий рахунок № НОМЕР_7 у КП Законом України «Про житлово-комунальні послуги» .

За приписами частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном - стаття 322, 360 ЦК України.

З урахуванням змісту зазначених норм матеріального права та встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 , як власник квартири, в якій були отримані послуги з постачання теплової енергії (з постачання гарячої води та централізованого опалення), мала обов`язок оплати позивачеві вартість вазаних наданих послуг з моменту переходу до неї права власності на квартиру, тобто з 22 листопада 2019 року.

Документальних підтверджень, у тому числі підписаних споживачем та виконавцем послуг актів-претензій, як це передбачено статтею 27 «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг матеріали справи не містять і сторона відповідача під час судового розгляду справи таких доказів не надала.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із деталізованого розрахунку заборгованості за накопичувальним підсумком, з урахуванням проведеного коригування нарахувань, за період з 22 листопада 2019 року по 31жовтня 2021 року борг власника квартири АДРЕСА_3 (споживача послуг) перед КП «Київтеплоенерго» з оплати наданиї послуг з централізованого опалення становить 6246,87 грн, з оплати послуг з централізованого постачання гарячої води за цей період- 205,58грн(а.с. 121, 122 том 1).

Заборгованість за період з 01листопада 2021 року по 01 червня 2024 рокуза спожиті послуги з постачання теплової енергії становить суму 26 586,37 грн, з оплати спожитих послуг з постачання гарячої водиза періодз 01листопада 2021 року по 01 червня 2024 року- 18 855,54 грн (а.с. 12, 125 том 1).

За вищевказаною адресоютакож обліковується заборгованість з оплати платежу за абонентське обслуговування для послуг з постачання теплової енергії та з оплати за абонентське обслуговування для послуг з постачання гарячої води.

Пунктом 11 частини статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з урахуванням змін, внесених на підставі Закону України від 03.12.2020 року № 1060, передбачено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається із: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Отже, плата за абонентське обслуговування є складовою частиною ціни публічного типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та публічного типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води.

Плату за абонентське обслуговування введено з 01 листопада 2021 року на вимогу змін, що внесені до Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 р. № 2119-VIII, «Про метрологію та метрологічну діяльність» 05.06.2014 №1314-VII.

Граничний розмір плати за абонентське обслуговування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №808 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №808 даний платіж має бути не вищим за 33,74 грн. Станом на 01 січня 2024 року граничний розмір плати за абонентське обслуговування становить: за послугу з постачання теплової енергії - 42,94 грн з ПДВ, за послугу з постачання гарячої води - 42,94 грн з ПДВ.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на червень 2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_6 (споживач ОСОБА_3 ) обліковується борг з оплати платежу за абонентське обслуговування для послуг з постачання теплової у розмірі 1006,48 грн та з оплати платежу для послуг з постачання гарячої водиу розмірі 504,66 грн, що не перевищує гранично встановлений розмір плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №808.

Заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 53 405,50 грн (6246,87 грн+205,58 грн+26 586,37 грн+18 855,54 грн+1006,48 грн+504,66 грн) у період її виникнення, що обліковується за власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 (споживачем послуг) з моменту переходу права власності на квартиру (з 22 листопада 2019 року), підтверджується зібраними та дослідженими доказами у справі. Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 53 405,50 грн, що складаєтьсяіз: заборгованості за спожиті з 22 листопада 2019 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6246,87 грн; заборгованості за спожиті з 22 листопада 2019 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 205,58 грн; заборгованості за спожиті з 01листопада 2021 року по 01 червня 2024 рокупослуги з постачання теплової енергії у розмірі 26 586,37 грн; заборгованості за спожиті з 01листопада 2021 року по 01 червня 2024 рокупослуги з постачання гарячої води у розмірі 18 855,54 грн; заборгованості з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 1006,48 грн;заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 504,66 грн, є доведеною та підлягає задоволенню.

Вимога позову КП «Київтеплоенерго» в частині стягнення з відповідача заборгованості, що виникла за період з 01 травня 2018 року по 21 листопада 2019 рокузадоволенню не підлягає, оскільки діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 - 22 листопада 2019 року, а відтак, саме з моменту переходу до неї права власності на квартирумала обов`язок оплати позивачеві вартість наданих ним послуг.

Відсутні підстави для покладення на відповідачів солідарного обов`язку погашення заборгованість з оплати послуг, оскільки солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання (статті 541 ЦК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач надавав послуги з теплопостачання у квартирі, яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу із Реєстру територіальної громади м. Києва від 03.10.2024 року №120137919 за адресою: АДРЕСА_5 , окрім власника квартири, зареєстровані наступні особи: ОСОБА_11 із 05.11.2020 року, ОСОБА_1 із 27.10.2020 року, ОСОБА_2 із 27.10.2020 року, ОСОБА_12 із 27.10.2020 року (а.с. 56 том 1).

Договору, який встановлює солідарний обов`язок членів сім?ї нести солідарну з власником квартири майнову відповідальність, позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, за відсутності договору, який визначає солідарне зобов`язання або домовленості між власником та членами його сім?ї щодо порядку несення витрат за отримані послуги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про стягнення заборгованості за отримані послуги від КП «Київтеплоенерго» з відповідача (власника квартири) ОСОБА_3 , оскільки власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги. Разом із тим, власник не позбавлений права вимагати від осіб, які фактично користуються (споживають) житлово-комунальними послугами, сплати відповідної компенсації, якщо інше не передбачено договором між ними.

Доводи відзиву відповідача ОСОБА_3 про те, що відповідачі, які єгромадянами РеспублікиАзербайджан, не проживають в Україні та, відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», мають право на несплату вартості комунальних послуг не грунтуються на вимогах закон, з огляду на таке.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що позивачу справі КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01 травня 2018 року до 31 жовтня 2021 року - послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01листопада 2021 року, у зв`язку із зміною законодавства, є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ) і такі послуги надаються позивачем у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а отже, відповідач, яка є власником квартири № 51 в цьому будинку, є користувачем (споживачем) послуг КП «Київтеплоенерго» з постачання теплової енергії.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору, а саме: для опалення (послуг з централізованого опалення), підігріву питної води (послуг централізованого постачання гарячої води).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження, відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Отже, за приписами пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати вартості комунальних послуг з постачання теплової енергії за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні.

Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги позивача КП «Київтеплоенерго» правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у повному обсязі в задоволенні позову КП «Київтеплоенерго» без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Таким чином, суд першої інстанції, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, не був позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погодився з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачем до розрахунків № 1 та №2 за період з 01 березня 2023 року по 30червня 2024 року включені послуги з централізованого опалення (ЦО) за травень - вересень 2023 року, за травень - червень 2024 року, тобто у період, у який зазначені послуги не надаються, що є загальновідомою інформацією, не узгоджуються з п. 8 розділу 5 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358), де зазначено про те, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП (QrBn(i).eX розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та міжопалювальний період пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Таким чином, в неопалювальний період теплова енергія витрачається на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, про що свідчить мінімальні витрати (Гкал.) і нарахування (грн), що відображено у розрахунку заборгованостіпозивача.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це,відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволено частково (33,10%), а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати, щоскладаються з судового збору за подання позовної заяви, апеляційної скарги та витрат, пов`язаних з розглядом справи (отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), у пропорційному розмірі до задоволених вимог, що становить розмір 2519,90 грн слід покласти на відповідача ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 15, 319, 322, 360, 509, 526, 599, 612 ЦК України, ст.ст. 1, 7, 13, 14, 19, 27 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України « Про теплопостачання», ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Лопатіна Костянтина Олександровичазадовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість за спожиті з 22 листопада 2019 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6246,87 грн (поточний рахунок № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість за спожиті з 22 листопада 2019 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 205,58 грн (поточний рахунок № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість за спожиті з 01листопада 2021 року по 01 червня 2024 рокупослуги з постачання теплової енергії у розмірі 26 586,37 грн (поточний рахунок № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість за спожиті з 01листопада 2021 року по 01 червня 2024 рокупослуги з постачання гарячої води у розмірі 18 855,54 грн (поточний рахунок № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 1006,48 грн (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ) заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 504,66 грн (поточний рахунок № НОМЕР_4 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа І. Франка, 5, ) судовий збір та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 2 519,90 грн (поточний рахунок № НОМЕР_5 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області AT «ОЩАДБАНК», МФО 322669, КП «Київтеплоенерго» ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: