Справа № 504/2915/24
Номер провадження 2/504/1152/25
26.05.2025с-ще Доброслав
Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Литвинюк А.В.
за участю секретаря Батяла М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще. Доброслав в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кокарєв Андрій Павлович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав,
Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 81 832,50 (вісімдесят одну тисячу вісімсот тридцять дві гривні п`ятдесят копійок) грн за період з 01.02.2022 року до 30.04.2024 року; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) грн.
Стислий виклад позиції сторін у справі.
У позові представник позивачки вказує, що 04.09.2014 року позивачка ОСОБА_4 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_5 ) та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилась донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ). Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03.07.2020 року у справі № 628/1324/20 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, після розірвання шлюбу позивачці залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
03.12.2020 року, внаслідок укладення з ОСОБА_6 шлюбу, зареєстрованого Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), прізвище позивачки було змінено на « ОСОБА_7 ».
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2020 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.05.2020 року до повноліття дитини.

Позивачка стверджує, що з 26.05.2020 року відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини та її утримання. Вихованням та утриманням дитини, на думку позивачки, з 26.05.2020 року займалась виключно вона, відповідач вихованням дитини не займається, інтересу до неї як до своєї дитини не виявляє. Натомість, з 2020 року позивачка виховує дитину разом із ОСОБА_6 , який фактично виконує обов`язки батька, вони забезпечують дитині повний гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку.

Крім того, представник позивачки у позові вказує на невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дитини з березня 2022 року. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого позивачкою, станом на 30.04.2024 року заборгованість зі сплати аліментів з лютого 2022 року по квітень 2024 року становить 81 832,50 (вісімдесят одна тисяча вісімсот тридцять дві гривні п`ятдесят копійок) грн. Водночас, розмір пені за період з 01.02.2022 року до 30.04.2024 року включно становить 81 832,50 грн.

Сторона позивача вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, що свідчить про свідоме нехтування та ухилення ним своїми батьківськими обов`язками.

За правилами, визначеними нормою ст.178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно ч.ч.7,8 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив, відповідно, відповідач не скористалася правом на подання до суду відзиву на позовну заяву в установлені строки. Відтак, суд вважає належним вирішувати справу за наявними матеріалами.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.07.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі з проведенням підготовчого засідання, з повідомленням (викликом) сторін, витребувано від Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію стосовно перетину Державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 01.02.2022 року та по день виконання ухвали суду, з зазначенням відомостей про пункт перетину, країну слідування, документ, за яким було здійснено перетин, а також витребувано від органу опіки та піклування в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (, 67571, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4) висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.08.2024 року на виконання ухвали суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адресу суду надійшов лист № 19-52784/18/24-Вих від 31.07.2024 року щодо інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_2

04.09.2024 року на виконання ухвали суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адресу суду також надійшов лист № 19-60272/18/24-Вих від 03.09.2024 року щодо інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_2

06.11.2024 року від Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області до суду надійшов лист № 031-1201/4585 від 05.11.2024 року, з якого вбачається направлення органом опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області на виконання ухвали суду витягу з рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 30.10.2024 року № 384 «Про затвердження висновку служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Також, Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області у листі № 031-1201/4585 від 05.11.2024 року просила суд розглядати справу № 504/2915/24 без участі представника Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та вказала, що при винесенні рішення по суті справи покладається на розсуд суду.

14.11.2024 року на адресу суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повторно надійшли листи № 19-52784/18/24-Вих від 31.07.2024 року, № 19-60272/18/24-Вих від 03.09.2024 року щодо інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_2

06.01.2025 року від представника позивачки, адвоката Кокарєва А.П. у підсистемі «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду, до якої було долучено копію висновку від 09.10.2024 року № 1-07/260 служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з коректно відображеним першим аркушем висновку.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Кокарєва А.П. про залишення частини позовних вимог без розгляду та залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 81 832,50 (вісімдесят одну тисячу вісімсот тридцять дві гривні п`ятдесят копійок) грн, за період з 01.02.2022 року до 30.04.2024 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26.05.2025 року о 14:00 годині.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Кокарєв А.П. не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином, разом з тим, на електронну адресу суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання був повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки та копії позову за місцем його реєстрації, проте поштове відправлення суду повернулось із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи за його участю, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, втім, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає можливим здійснити розгляд справи, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі.

Оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст.ст.76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 04.09.2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було укладено шлюб та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .

Від цього шлюбу у подружжя народилася дитина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03.07.2020 року у справі № 628/1324/20 було розірвано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 .

03.12.2020 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 було укладено шлюб та зареєстровано Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 .

Від цього шлюбу у подружжя народилася дитина: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Звернувшись до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав, позивачка стверджує, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, оскільки відповідач з 26.05.2020 року фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у вихованні та забезпеченні дитини участі не приймає.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Ст.9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

З наданих позивачкою доказів, а саме з копії довідки № 19 від 25.01.2021 року, виданої старостою Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, копії довідки від 17.04.2024 року № 5122- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що неповнолітня дитина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є законним представником неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно копії декларації № 0001-6188-14А0 від 18.01.2022 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.

На даний час неповнолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Чорноморському ліцеї Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області. За період навчання зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Батьки (мама та вітчим) приділяють увагу навчанню та вихованню доньки. Батьківські збори відвідують систематично, з розумінням ставляться до рекомендацій вчителя. Рідний батько не приймає участь у вихованні дочки.

Наведене підтверджується довідкою №152 від 29.05.2024 року, виданою директором Чорноморського ліцею Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області Дешко Тетяною, а також характеристикою ОСОБА_3 , учениці 3-Б класу Чорноморського ліцею Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, 24.09.14 року народження.

Крім того, неповнолітня дитина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в закладі з вивчення англійської мови ФОП ОСОБА_12 з 01.09.2022 року. Згідно характеристики ОСОБА_3 , виданої 29.05.2024 року директором закладу з вивчення англійської мови ОСОБА_12 , за весь період навчання ОСОБА_3 з нею була її мама, ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_6 , вони завжди привозили та забирали доньку з навчання. Всі виплати за навчання платили мати та вітчим. Рідний батько не приймав участь у вихованні доньки.

Відповідно до характеристики, наданої 28.05.2024 року старостою Новодофінівського старостинського округу В. Прудніковим, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає на території Новодофінівського старостинського округу за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою, з 17.04.2024 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа, по теперішній час. ОСОБА_1 - одружена, проживає за вказаною адресою разом з чоловіком та доньками. Відомості, стосовно постійного місця роботи ОСОБА_1 в сільській раді відсутні. За час проживання на території сільської ради ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони: підтримує добрі стосунки у сім`ї, ввічлива, доброзичлива. Разом з чоловіком виховують дітей. ОСОБА_1 громадський порядок на території сільської ради за час проживання не порушувала, до адміністративної відповідальності на адміністративній комісії при сільській ради не притягувалася. Скарги від сусідів та жителів села на ОСОБА_1 не надходили. На даний час компрометуючих матеріалів на ОСОБА_1 в сільській раді не має.

Крім того, ОСОБА_1 ознак психічних розладів та наркологічних захворювань не має, станом на 27.05.2024 року до кримінальної відповідальності не притягалась, незнятої чи непогашеної судимості не має, та в розшуку не перебуває. Наведене підтверджується копією витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» та довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 3027 від 29.05.2024 року, наявними в матеріалах справи.

Судом приймаються до уваги докази, надані стороною позивача на підтвердження спроможності матеріально утримувати неповнолітню дитину та забезпечувати їй найкращий можливий розвиток: копія довідки за формою ОК-5 від 14.06.2024 року, копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 99495480 від 06.10.2017 року, копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2019 року, копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 178562521 від 23.08.2019 року, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

В матеріалах справи наявні листи Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-52784/18/24-Вих від 31.07.2024 року та № 19-60272/18/24-Вих від 03.09.2024 року надані на виконання ухвали Комінтернівського суду Одеської області від 25.07.2024 року у справі № 504/2915/24.

Так, листом № 19-52784/18/24-Вих від 31.07.2024 року Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформує, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.02.2022 року по 31.07.2024 року (станом на 13:15, теперішній час) у Базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану території України або виїхали з такої території» не виявлено.

Листом № 19-60272/18/24-Вих від 03.09.2024 року Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформує, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.02.2022 року по 03.09.2024 року (станом на 13:50, теперішній час) у Базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану території України або виїхали з такої території» не виявлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими відсутня його участь у вихованні своєї неповнолітньої доньки. Відповідач не здійснює жодних реальних дій щодо спілкування зі своєю неповнолітньою донькою, не шукає зустрічі з нею, при цьому, перебуваючи на території України, відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав.

Суд вважає, що зазначені фактори, свідчать саме про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, що є винною поведінкою, в контексті ст. 164 СК України.

Нормами ст.19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так ч.4 ст.19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Участь органів опіки та піклування обумовлена в першу чергу інтересами дитини, та необхідністю проведення актів обстеження умов проживання як батька, так і матері, та дачі свого висновку щодо рекомендацій та доцільності визначення місця проживання дитини з одним з батьків. Висновок органів опіки долучається до матеріалів справи та не має для суду наперед встановленого значення.

Ч.5 ст.19 СК України визначає, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Приймаючи рішення, суд, у більшості випадків, керується висновком органу опіки та піклування, проте може відступити від нього, адже суд оцінює усю сукупність доказів, та звертає увагу про прихильність дитини, навівши відповідні мотиви у рішенні.

В матеріалах справи міститься висновок від 09.10.2024 року № 1-07/260 служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що 09.09.2024 року службою у справах дітей Фонтанської сільської ради направлено лист до служби у справах дітей Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області щодо з`ясування думки батька ОСОБА_2 щодо позбавлення батьківських прав. Станом на 09.10.2024 року відповіді від служби у справах дітей Куп`янської районної військової адміністрації Харківської області не отримано. 10.09.2024 року службою у справах дітей направлено рекомендованим повідомленням лист-запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 09.10.2024 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на яке батько ОСОБА_2 не прибув, хоча про дату та час був повідомлений належним чином.

Батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Всю турботу за належне виховання та гідні умови проживання доньки взяла на себе мати.

Служба у справах дітей Фонтанської сільської рада Одеського району Одеської області у висновку від 09.10.2024 року № 1-07/260 вказує, що зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків.

З огляду на що, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає, що висновок від 09.10.2024 року № 1-07/260 служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 » є повним, обґрунтованим, всебічним, та таким, що узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи все вищевикладене, досліджені судом обставини справи дають підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 втратив інтерес до своєї неповнолітньої доньки та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Також, суд враховує поведінку відповідача під час перебування даної справи у провадженні суду. Відповідач не з`являвся в судові засідання та не проявляв інтересу до судового розгляду, що свідчить про його байдуже ставлення до наслідків розгляду даного спору.

Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо його поведінка зміниться.

Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Позивачкою, в свою чергу, доведено, що позбавлення відповідача батьківських прав буде сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення відповідача батьківських прав, здійснене згідно із законом (п.1 ч.1 ст.164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слід задовольнити.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову, позивачкою було сплачено судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 8644-4166-1154-9196 від 24.06.2024 року.

Зважаючи на задоволення позову, судові витрати позивачки в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 174, 178, 223, 263, 280 ЦПК України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) грн.

На підставі вимог ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складено і проголошено 26.05.2025 року.

Суддя : Литвинюк А. В.