УХВАЛА

29 травня 2025 року

м. Київ

справа № 308/11224/18

провадження № 61-6573ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - правонаступник, якого є малолітня ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 , третя особа - публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа - публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі ПАТ «Фідобанк»), в якому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором

від 26 вересня 2007 року № 014/1228/18/04962, станом на 06 серпня 2017 року, заборгованість за кредитними коштами у сумі 744 173,75 грн, заборгованість по нарахованим процентам у сумі 105 293,69 грн, всього у розмірі 839 467,44 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 01 вересня 2020 року змінено померлого відповідача ОСОБА_3 його правонаступником - малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якої є ОСОБА_5 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 07 лютого 2023 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість

за кредитним договором від 26 вересня 2007 року №014/1228/18/04962 станом на 06 серпня 2018 року у сумі 839 467,44 грн, з яких 734 176,75 грн заборгованість за кредитними коштами, 105 293,69 грн заборгованості за нарахованими відсотками.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням рішенням суду законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка є законним представником ОСОБА_4 задоволено.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 07 лютого 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, у позові ОСОБА_1 відмовлено.

У травні 2025 року ОСОБА_1 шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою

на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати. Залишити в силі рішення Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 07 лютого 2023 року.

1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.

У змісті касаційної скарги заявник посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду він отримав 01 травня 2025 року, проте належних доказів не надає.

Заявником до касаційної скарги не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що не змінює порядок касаційного оскарження, встановлений ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження, зокрема докази на підтвердження дати отримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою у зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено,

що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні

до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 810,00 грн).

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заявником оскаржуються судове рішення за результатами перегляду позовної вимоги майнового характеру у розмірі 839 467,44 грн.

Відповідно за оскарження судового рішення, з урахуванням предмета спору

та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті

у розмірі 13 431,47 грн (839 467,44 х 1% х 200% х 0,8).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 13 431,47 грн.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник