Справа № 522/1080/21
Провадження № 2/522/2642/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування з чужого незаконного володіння приміщення, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року залучено до участі у справі Департамент комунальної власності Одеської міської ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2021 року прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2023 року провадження у справі № 522/1080/21 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 522/6815/15-ц.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року провадження у справі поновлено.

Після поновлення провадження судові засідання у справі призначалися на 22.01.2025, 07.02.2025, 10.03.2025, 24.04.2025 та 26.05.2025.

Однак позивач ОСОБА_1 , а також третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 у судові засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками секретаря судових засідань Глущенко Т. О. про доставлення судових повісток до електронного кабінету представника позивача ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 - адвоката Нестерової О. В.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Диспозитивність цивільного судочинства передбачає можливість учасників справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зокрема право позивача у односторонньому порядку відмовитися від судового захисту заявленої ним вимоги.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст. 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 43 та ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , які були належним чином повідомлені про розгляд справи, у підготовчі засідання повторно не з`явилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали, що свідчить про втрату ними інтересу до справи.

Враховуючи, що позивач та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, які належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, повторно не з`явилися у підготовче засідання і не скористалися своїм правом подати заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, зважаючи на те, що указана справа тривалий час перебуває на розгляді в суді, судом вжито усіх необхідних заходів для надання позивачу та третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи, суд дійшов висновку про залишення позовних заяв без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює, що відповідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування з чужого незаконного володіння приміщення залишити без розгляду.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА