Справа № 615/2371/24
Провадження № 2/615/101/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Левченка А. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлович В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Валки за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 18608,61 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 24 листопада 2020 року Московським районним судом міста Харкова у справі № 643/16933/20 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості складеного в межах виконавчого провадження № 63765373 старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06 червня 2024 року, заборгованість відповідачки зі сплати аліментів станом на 01 грудня 2024 року становить 94092,04 грн.

Також, з ОСОБА_3 рішенням Московського районного суду міста Харкова від 07 серпня 2023 року (справа № 643/2284/23) стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 60653,39 грн, рішенням Валківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2024 року (справа № 615/2392/23), стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 26583,75 грн, рішенням Коломацького районного суду Харківської області (справа № 615/1270/24) від 02 жовтня 2024 року стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 18827,55 грн.

Як зазначає позивач, відповідачка продовжує ігнорувати виконання своїх обов`язків зі сплати аліментів, тому наявні підстави для стягнення неустойки (пені) в порядку і розмірі передбаченому приписами частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого судового засідання.

29 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що 29 грудня 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63765373 з примусового виконання судового наказу № 643/16933/20, про що відповідач не була обізнана. Державним виконавцем було заблоковано всі платіжні картки, на яких містилися грошові кошти необхідні для погашення заборгованості, яка існувала на той час.

Крім того, у квітні 2021 року відповідач звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини у позивача, посилаючись на те, що позивач чинить їй перешкоди у спілкуванні з донькою та не дає їй можливості вільно спілкуватись, тому невідомо куди саме позивач витрачає аліменти. Позивач звертаючись до суду з даним позовом не зазначає розмір грошових коштів, які були ним витрачені на утримання дитини.

Відповідачка вказує на те, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, повномасштабним вторгненням рф на територію України, блокуванням всіх рахунків вона майже позбавлена будь-якого доходу. В період з 07 серпня 2024 року по 14 серпня 2024 року перебувала на стаціонарному лікуванні. 30 серпня 2024 року отримала контузію під час ракетного обстрілу, після чого вимушена постійно проходити лікування. З січня 2025 року була вимушена ліквідувати ФОП. Не дивлячись на скрутні обставини намагається сумлінно виконувати свої батьківські обов`язки, зокрема, в частині утримання дитини.

Також зазначає, що за розрахунками заборгованості пені, які надає позивач до позовної заяви, за період з 01 червня 2024 року по 01 грудня 2024 року сума дорівнює 11947,045 грн, а в позові зазначено 18608,61 грн.

31 січня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач зауважив, що одноособово виховує та утримує доньку. Відповідачка за 4 роки добровільно сплатила 2000, 00 грн, після вручення їй підозри у кримінальному провадження за ч.1 ст.164 КК України. Лікарняний, як і виклик швидкої допомоги і всі інші хвороби, всього лише засіб ухилення від кримінальної відповідальності. Чеки додані до відзиву відповідачкою не розбірливі та охоплено іншим періодом, а не тим про який йдеться у позові.

Розрахунок пені наведений у позовній заяві є вірним, власного розрахунку відповідачкою не надано. ОСОБА_3 не має протипоказань по роботі, не є особою з інвалідністю а ФОП було закрито в січні 2025 року.

Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути пеню за період з червня 2024 року по 01 грудня 2024 року у розмірі 18608,61 грн.

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 05 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ по справі № 643/16933/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 грудня 2020 року головним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Вікторією Володимирівною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63765373 з виконання судового наказу № 643/16933/20 виданого 24 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Харкові Демченко Ю.І. в межах виконавчого провадження № 63765373, станом на 01 грудня 2024 року виходячи з розміру середньої заробітної плати, за відповідачкою значиться заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 94092,04 грн.

За відомостями, що наявні у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з жовтня 2020 року по 01 грудня 2024 року боржником сплачено аліменти у серпні 2023 року 54892,80 грн, січні 2024 року 2000,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року по справі № 643/2284/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2020 року по 16 березня 2023 року в розмірі 60653,39 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 березня 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду міста Харкова від 07 серпня 2023 року залишено без змін.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2024 року у справі № 615/2392/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17 березня 2023 року по 01 грудня 2023 року в розмірі 26583,75 грн (рішення набрало законної сили 10 травня 2024 року).

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року у справі № 615/1270/24 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2023 року по 01 червня 2024 року у розмірі 18827,55 грн (судове рішення набрало законної сили 04 листопада 2024 року).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Позивач просить стягнути пеню за період з червня 2024 року по 01 грудня 2024 року.Відповідно до розрахунку позивача, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 01 грудня 2024 року становить 18608,61 грн:

пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2024 року 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 275 (кількість днів прострочення) х 1% = 218,92 грн грн (з урахуванням рішення Коломацького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року, яким стягнуто пеню за лютий 2024 року в сумі 2908,58 грн);

пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2024 року - 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 244 (кількість днів прострочення) х 1% = 1188,45 грн грн (з урахуванням рішення Коломацького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року, яким стягнуто пеню за березень 2024 року в сумі 1939,05 грн);

пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2024 року 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 214 (кількість днів прострочення) х 1% = 2126,70 грн (з урахуванням рішення Коломацького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року, яким стягнуто пеню за квітень 2024 року в сумі 1000,80 грн);

пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2024 року 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 183 (кількість днів прострочення) х 1% = 3127,50 грн (з урахуванням рішення Коломацького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року, яким не стягнуто пеню за травень 2024 року);

пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2024 року - 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 153 (кількість днів прострочення) х 1% = 3127,50 грн. (не більше 100% від заборгованості);

пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2024 року - 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 122 (кількість днів прострочення) х 1% = 3127,50 грн (не більше 100% від заборгованості);

пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2024 року - 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 91 (кількість днів прострочення) х 1% = 2846,025 грн (не більше 100% від заборгованості);

пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2024 року - 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 61 (кількість днів прострочення) х 1% = 1907,77 грн (не більше 100% від заборгованості);

пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2024 року - 3127,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 30 (кількість днів прострочення) х 1% = 938,25 грн (не більше 100% від заборгованості).

Разом із тим, зі змісту рішення Коломацького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року у справі № 615/1270/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів вбачається, що позивач просив стягнути з відповідачки пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2023 року по 01 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України , суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, при оцінці розрахунку неустойки (пені) складеного позивачем суд приймає до уваги розрахунок неустойки (пені) за період з 01 червня 2024 року по 01 грудня 2024 року, заявлений в межах позовних вимог.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів суд задовольняє частково, та стягує з відповідачки на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення платежів по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01 червня 2024 року по 01 грудня 2024 року в розмірі 11947,04 грн.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19), зазначено, що положення Цивільного кодексу України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Відповідачкою, на підтвердження доводів відсутності вини в несплаті аліментів, надано копію податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2024 рік; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань згідно з якою 21 січня 2025 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи; копію виписки № 8658 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого відповідно до якої ОСОБА_3 перебувала у стаціонарі з 07 серпня 2024 року по 14 серпня 2024 року; документи на підтвердження звернення до медичних закладів.

Разом із тим, відсутність доходу не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину у визначеному ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальному розміру аліментів. Відповідачка була обізнана про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинна була вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона має об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів та вживала усі можливі заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі. Матеріали справи не містять доказів, що вілповідач перебуває у пошуку роботи, проте їй було відмовлено у працевлаштуванні, що станздоров`я не дозволяє працювати.

Отже, доводи відповідачки не спростовують її вини у несплаті аліментів, та, як наслідок, виникнення заборгованості, що є правовою підставою для застосування відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частин 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З встановлених судом обставин убачається, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідачки, що останньою не спростовано належними доказами, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2024 року по 01 грудня 2024 року в розмірі 11947,04 грн.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позивачка була звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182,196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 89, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 11947,04 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень 04 копійки).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду..

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання/перебування: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 29 травня 2025 року.

Суддя А.М. Левченко