ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Суми

Справа №579/288/24

Номер провадження 22-ц/816/552/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 24 липня 2024 року у складі судді Придатка В. М., ухваленого в м. Кролевець Сумської області, повне судове рішення складено 02 серпня 2024 року,

в цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав,

у с т а н о в и в :

У лютому 2024 року Виконавчий комітет Кролевецької міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення матері батьківських прав; неповнолітню ОСОБА_3 передати органу опіки та піклування Кролевецької міської ради для подальшого влаштування.

Вимоги позовної заяви мотивував тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодружена, не працює, є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України). Неповнолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку служби у справах дітей, які опинились у складних життєвих обставинах (2017, 2019, 2023, 2024 роки): має інвалідність (затримка розвитку), не чітко вимовляє окремі слова. До 2023 року проживала з матір`ю у співмешканця ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , який є біологічним батьком дитини, та навчалась у Кролевецькому ліцеї №3, хоча часто залишалась вдома, бо мама працювала на пилорамі, а тато, пенсіонер, відмовлявся водити дівчинку до школи, пояснюючи віком за 60 років та хворобами. При обстеженні умов проживання дитини батькам неодноразово робились зауваження, що не витримуються санітарні норми, у будинку було часто брудно. Запас продуктів харчування періодично виявлявся недостатній. ОСОБА_4 дорікав ОСОБА_5 , що вони живуть у його хаті, тому у родині були сварки та бійки. Дівчинку часто приходилось влаштовувати в родини до знайомих та родичів. ОСОБА_1 неодноразово обіцяла не вчиняти фізичне насильство щодо співмешканця, особливо при дитині, писала розписки, проте не дотримувала обіцянок. Коли співмешканець громадянки почав при дитині поводити себе неадекватно, батькам було запропоновано навчання для ОСОБА_6 у Шалигинській спеціальній школі, оскільки дівчинка має вади розвитку. Дівчинка була зарахована за заявою матері до навчального закладу - Шалигинської спеціальної школи.

Згодом, 15 квітня 2022 року до служби у справах прийшла вчитель ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка попросила щоб ОСОБА_6 закінчила навчальний рік у Кролевецькому ліцеї №3 та проживала у неї. До літа 2022 року (півтора місяця) дівчинка проживала у родині ОСОБА_7 . Влітку 2022 року працівникам служби стало відомо, що ОСОБА_1 з оселі в селі Червона Гірка, з батьківської хати пішла проживати до іншого співмешканця, кролевчанина ОСОБА_8 , який проживає у АДРЕСА_2 . Працівники служби здійснювали контроль за проживанням ОСОБА_6 за адресою проживання ОСОБА_9 . До грудня 2023 року скарг про проживання ОСОБА_6 не надходило. На початку 2024 року працівники служби помітили, що одяг ОСОБА_5 став брудним, а дівчинка схудла. На початку лютого до служби у справах дітей надійшло декілька скарг, що неповнолітня вже близько двох тижнів не відвідує навчальний заклад. Було з`ясовано, що у квартирі у м. Кролевець родина не проживає через відсутність опалення. При обстеженні умов проживання ОСОБА_6 у селі Червона Гірка встановлено, що у будинку холодно, брудно, відчувається стійкий сморід тютюну та алкоголю. Продукти харчування відсутні. Неповнолітня ОСОБА_6 зізналась, що хотіла б жити у дитячому колективі, товаришувати з однолітками, проте ОСОБА_1 та її співмешканець були категорично настроєні проти спеціального навчального закладу. Оскільки відповідач неодноразово попереджалася щодо належного догляду за дитиною, контролю за її навчанням, відповідальності за проведення вільного часу дитини, забезпечення збереження особистісного простору дівчинки, висновків мати не зробила, не забезпечуючи донці безпечні умови проживання. Розпорядженням голови Кролевецької міської ради від 09 лютого 2024 року №36 «Про негайне відібрання неповнолітньої ОСОБА_3 » 09 лютого 2024 року дівчинка вилучена від матері та влаштована до ОСОБА_10 спеціальної школи (на період воєнних дій діти проживають у Глинській спеціальній школі, навчають їх педагоги двох навчальних закладів). Питання доцільності чи недоцільності відібрання дитини без позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій міській раді 07 лютого 2024 року. Комісією прийняте рішення про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 24 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Кролевецької міської ради відмовлено.

Будучи незгодним із рішенням суду, Виконавчий комітет Кролевецької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити.

У доводах апеляційної скарги заявником наведені обставини, що стали підставою для прийняття рішення про відібрання неповнолітньої дитини від матері. Зазначає, що до Кролевецької міської ради надходять звернення осіб, які через погрози чоловіка відповідача бояться звернутися до поліції, в яких повідомляють про вчинення ОСОБА_8 розпусних дій по відношенню до неповнолітньої. Служба звернулася до поліції з приводу проведення контролю за родиною та збору фактів. За заявою матері неповнолітня дочка була зарахована до Шалигинської спеціалізованої школи, проте ОСОБА_8 категорично проти такого рішення.

Наголошує на тому, що на даний час належні умови проживання в родині не дотримуються, в будинку брудно, відсутній необхідний запас продуктів харчування. Готовність забрати дитину підтверджується лише словами ОСОБА_8 , матір`ю фактично не здійснено будь-яких дій для забезпечення належних умов проживання, що залишаються небезпечними для її життя, здоров`я та морального виховання.

Звертає увагу і на те, що ОСОБА_1 народила другу дитину-хлопчика, який після народження перебував в реанімації, мати залишила лікарню ніби-то за коштами на лікування, однак, повернулася лише через два тижні. Після обстеження місця проживання матері, було встановлено, що умови проживання для новонародженої дитини не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. ОСОБА_1 ігнорує вимоги та бесіди щодо утримання новонародженої дитини.

У визначений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу відповідачем подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника третьої особи, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до протоколу ЛКК №123 від 30 травня 2022 року КНП Сумської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня», консультативний висновок спеціаліста поліклініки ОСОБА_3 встановлено діагноз легка розумова відсталість, загальний недорозвиток мовлення ІІ рівня. Виражена дисграфія, дислексія F70 (а.с.63).

14 квітня 2022 року комісією служби у справах дітей Виконавчого комітету Кролевецької міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та складено акт обстеження умов проживання сімї, зі змісту якого слідує, що у будинку не прибрано, речі розкидані внаслідок бійки, меблі брудні, у наявності дитячий одяг, запас продуктів харчування достатній, продукти зберігаються у належному місці. Члени комісії дійшли висновку, що у зв`язку з агресивною поведінкою батьків, вирішення ситуації щодо відповідальності за вчинення сварки та бійки, яка трапилася 14 квітня 2022 року між батьками, дитині рекомендовано проживати у родичів. 14 квітня 2022 року малолітню ОСОБА_6 було влаштовано до родичів на тимчасове проживання (а.с.13).

Наказом начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 14 квітня 2022 року №13.1, на підставі того, що дитина проживає у сімї в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, взято на облік ОСОБА_3 як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 10).

Згідно з актами обстеження умов проживання від 04 серпня 2022 року та від 18 травня 2023 року, умови для проживання неповнолітньої ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , створені задовільні, з матір`ю відповідачем по справі - проведена профілактична бесіда щодо дотримання в квартирі санітарно-гігієнічних норм, забезпечення постійного збалансованого харчування дитині, про підготовку до навчального року (а.с.19-20).

Наказом начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 19 травня 2023 року знято з обліку ОСОБА_3 , як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 11).

Згідно з актами обстеження умов проживання від 07 лютого 2024 року та 09 лютого 2024 року, умови проживання неповнолітньої у будинку в с. Червона Гірка незадовільні, у будинку холодно, брудно, відчувається стійкий сморід тютюну та алкоголю. Запас продуктів харчування відсутній. Дитина вже близько двох тижнів не відвідує навчальний заклад, часто перебуває на пилорамі, де працює її мати, під час навчального процесу. Мати, ОСОБА_1 неодноразово попереджалася щодо належного догляду за дитиною та контролю її навчання, проте висновків не зробила, на зауваження не реагує (а.с.21-23).

З довідки-характеристики Бистрицького старостинського округу №18 від 23 травня 2022 року слідує, що ОСОБА_1 охарактеризована як надзвичайно працьовита людина, здатна забезпечити власну дитину. ОСОБА_6 до матері дійсно хоче, каже, що з нею добре. Водночас відповідачка схильна до насильства, не надто хазяйновита (а.с.17-18).

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кролевецької міської ради №03 від 07 лютого 2024 року, вирішено відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері без позбавлення її батьківських прав (а.с. 27).

09 лютого 2024 року Кролевецькою міської радою видано розпорядження №36, яким вирішено негайно відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_5 та тимчасово влаштувати до Глинської загальноосвітньої школи-інтернату (а.с.25).

Рішенням виконкому Кролевецької міської ради №49 від 22 лютого 2024 року затверджено висновок про відібрання неповнолітньої ОСОБА_3 від матері без позбавлення батьківських прав, зі змісту якого слідує, що неповнолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку у служби у справах дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах (2017, 2019, 2023, 2024 роки). При обстеженнях умов проживання дитини, батькам неодноразово робилися зауваження, що не витримуються санітарні умови, у будинку було часто брудно. Запас продуктів харчування періодично недостатній. З метою збереження життя і здоров`я дитини, орган опіки та піклування вважав за доцільне відібрати ОСОБА_3 від матері, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, а також не створює належних умов для виховання дитини та морального розвитку, що негативно впливає на емоційний стан ОСОБА_6 (а.с. 44).

За інформацією КУ СОР «Шалигинська спеціальна школа» №01-15/99 від 19 червня 2024 року та доданою характеристикою учениці, в закладі ОСОБА_3 почуває себе комфортно, конфліктних ситуацій не спостерігається, має друзів, легко йде на контакт, старанно виконує завдання, але потребує постійного заохочення вчителя, стимулюючої та організуючої допомоги. Активно приймає участь у позашкільних заходах. Водночас у характеристиці вказано, що дівчинка легко піддається негативному впливу, не здатна самостійно ухвалювати позитивні рішення, потребує корекції поведінкових дій (а.с.82-85).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов №240 від 22 травня 2024 року, старостою в присутності двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проведено перевірку житлових умов в помешканні за адресою: АДРЕСА_3 та було встановлено, що будинок знаходиться у задовільному стані, в хаті прибрано, робиться косметичний ремонт, наявний запас продуктів харчування (а.с.53-62).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали додані до позову не містять в собі належних і допустимих доказів про наявність безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини станом на момент її негайного відібрання у матері 09 лютого 2024 року, результатів її медичного обстеження в закладах охорони здоров`я після негайного відібрання у матері. Також, не додано жодних документів, якими б було зафіксовано поза розумним сумнівом наявність обставин, передбачених пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України, як і доказів безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини. Тому суд вважав, що пред`явлений до відповідача позов про відібрання у неї дитини без позбавлення батьківських прав є не обґрунтованим та не відповідає якнайкращим інтересам дитини, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, відмовив за недоведеністю.

Проте, з таким висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, так як вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині 7 статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції про те, що пред`явлений до відповідача позов про відібрання у неї дитини без позбавлення батьківських прав є не обґрунтованим та не відповідає якнайкращим інтересам дитини, оскільки суд не враховував, що підставою для відібрання дитини позивач зазначає ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, цим доводам не було надано належної оцінки, та не була з`ясована думка самої дитини з приводу заявлених позовних вимог.

Встановлено, що підставою для видачі Кролевецькою міською радою розпорядження від 09 лютого 2024 року про негайне відібрання дитини було повідомлення поліції про безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини та клопотання служби у справах дітей Кролевецької міської ради про негайне відібрання дитини.

ОСОБА_3 неодноразово перебувала на обліку, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах.

07 лютого 2024 року представниками служби у справах дітей Кролевецької міської ради під час обстеження місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 було встановлено, що житлові умови проживання неповнолітньої дитини не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Мати часто залишає дитину вдома на стороннього чоловіка, запас продуктів харчування мінімальний. 09 лютого 2024 року представника служби у справах дітей повторно проведено обстеження умов проживання та було встановлено, що вони не змінилися.

Недотримання ОСОБА_1 санітарно-гігієнічних норм за місцем проживання неповнолітньої дитини підтверджується також наданими фотокартками, на яких зображено вкрай занедбаний стан житлових приміщень у будинку.

Дійсно, при проведеному обстеженні старостою житлово-побутових умов в домоволодінні за місцем проживання відповідача, було встановлено, що станом на 22 травня 2024 року помешкання знаходилося у задовільному стані. Проте, з долученого до апеляційної скарги акту обстеження умов проживання вбачається, що 07 серпня 2024 року фахівцем із соціальної роботи центру надання соціальних послуг Кролевецької міської ради було обстежено умови проживання за вказаною адресою, за наслідками яких встановлено, що санітарно-гігієнічні норми не витримуються, в будинку брудно, не придбано, речі розкидані, відсутні запаси харчування (а.с. 110-111).

На виконання ухвали апеляційного суду від 29 квітня 2025 року, Службою у справах дітей Кролевецької міської ради було надано акт обстеження умов проживання, з якого слідує, що 01 травня 2025 року уповноваженими особами служби у справах дітей було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_1 та було встановлено, що санітарно-гігієнічні норми виконуються не у повній мірі, не виконуються вимоги щодо чистоти кухонного посуду, запас продуктів харчування мінімальний.

Тобто, ОСОБА_1 не створено належних умов для проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , санітарно-гігієнічні норми відповідачкою систематично не дотримуються.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 має вади розумово розвитку та на даний час перебуває у пансіонаті КЗ СОР «Глинська спеціалізована школа», ухвалою Сумського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року, з метою виконання вимог ст. 171 СК України, зобов`язано Службу у справах дітей Кролевецької міської ради, з участю практикуючого психолога, опитати неповнолітню ОСОБА_3 з метою з`ясування її думки щодо подальшого проживання з матір`ю ОСОБА_13 .

Згідно наданої Службою у справах дітей Кролевецької міської ради інформації, на виконання ухвали апеляційного суду, вбачається, що комісією у складі начальника служби у справах дітей Кролевецької міської ради Мусієнко А.В., провідного практикуючого спеціаліста служби у справах дітей Чабан В.М., з участю практикуючого психолога Глинської спеціалізованої школи ОСОБА_14 проведена бесіда з неповнолітньою ОСОБА_3 , під час якої було з`ясовано, що дівчинка спілкується з матір`ю, бабою та дядьком ОСОБА_15 більше по телефону. Дитині подобається навчатися в школі, товаришує з однолітками. Хоче забути негативні спогади, коли боялася залишатися дома сама або з Вадимом. Має бажання бачитися з матір`ю та родичами, щоб її відвідували. Наразі не хоче повертатися у родину, ходити до іншої школи, бажає бути у цьому колективі, в якому перебуває і почуває себе комфортно і спокійно.

За інформацією про результати вивчення емоційних особливостей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період перебування в пансіонаті КЗ СОР «Глинська спеціалізована школа» від 20 серпня 2024 року, ОСОБА_6 виховується у неповній родині. Зі слів дівчинки, стосунки непрості: часті сварки, з`ясовування стосунків, в лексиконі звучить нецензурна лексика, випадки вживання спиртних напоїв. Часто дитина залишалася бездоглядною і голодною. Коли дівчинка згадує про перебування вдома, то починає нервувати, хвилюватися, замикається у собі. Поступила до закладу зляканою та змарнілою. ОСОБА_6 бажає побачитися з матір`ю, але жити вдома не хоче через негативні спогади. Оцінюючи результати бесіди з дитиною, з педагогами, які її навчають, дійшли до висновку, що ОСОБА_6 зазнала емоційних травм через сварки матері та її чоловіка, побоювання спільного перебування разом із співмешканцем матері.

Після вилучення дитини від матері та поміщення її до спеціального навчального закладу навчальна програма якого відповідає потребам дитини, яка має ряд захворювань, остання почуває себе комфортно, проявляє інтерес до навчання, старанно виконує всі завдання, проявляє інтерес до малювання, виготовлення аплікацій, охайна та дбає про свій зовнішній вигляд, що підтверджується письмовою інформацією директора КЗ Сумської обласної ради «Шалигінська спеціальна школа» . Також в закладі освіти систематично надаються послуги практичного психолога та соціального педагога.

Дані обставини підтвердила і сама відповідач у суді апеляційної інстанції , зазначивши про те, що без перешкод спілкується телефоном зі своєю дитиною, яка розповідає їй про свої досягнення у навчанні, але іноді і скаржиться на існування негативних проявів до неї, в той же час, вона, як матір дитини, має можливість вирішити ці спірні питання, зателефонувавши директору навчального закладу.

Також колегія суддів звертає увагу і на ті обставини, що в сім`ї відповідача на даний час склався тяжкий майновий стан, оскільки матір дитини не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною 2024 року народження, отримує лише грошову допомогу на утримання дитини до досягнення нею 3-річного віку у розмірі 860 грн щомісячно, а чоловік відповідача постійного місця роботи не має і його дохід є мінливим. Також майнову допомогу надає брат відповідача, який служить у Збройних силах України .

З пояснень учасників справи вбачається, що спеціальний начальний заклад , який би відповідав потребам неповнолітньої ОСОБА_16 , яка має вади розвитку, за місцем її проживання відсутній .

Також, колегією суддів, при підготовці справи до розгляду та перевірці доводів апеляційної скарги, було досліджено звукозапис допиту судом першої інстанції свідка ОСОБА_7 , яка є вчителем навчального закладу що відвідувала малолітня дитина і у якої тимчасово мешкала дитина, яка повідомила, що мала розмову з ОСОБА_8 та відповідачем, з приводу отриманого від завуча школи повідомлення про те, що вчителі школи були свідками, як чоловік відповідача обіймав та цілував свою падчерку ОСОБА_6 , після розмови більше подібних дій зі його сторони не бачила.

Крім того, Виконавчий комітет Кролевецька міська рада у доводах апеляційної скарги повідомила, що до міського голови надходять звернення громадян з приводу сприяння захисту неповнолітньої ОСОБА_3 від дій вітчима ОСОБА_8 .

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_8 вчиняються неправомірні дії по відношенню до малолітньої ОСОБА_6 в матеріалах відсутні, однак сам факт існування загрози таких дій, зважаючи на повідомлення, які надходили як до завуча школи від вчителів, так і до голови міської ради, а також встановлення педагогами навчального закладу існування у дитини страху спільного перебування разом з чоловіком відповідача, свідчить про те, що повернення дитини до матері не буде сприяти нормальному психоемоційному розвитку дитини.

Таким чином, враховуючи те, що зібраними у справі доказами встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, що виразилося у не створенні належних та безпечних умов для проживання, виховання та морального розвитку дитини, а також думку дитини, яка не бажає повертатися до матері, колегія суддів дійшла до висновку, що є підстави, передбачені ст. 170 СК України для відібрання неповнолітньої дочки, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Крім того, відібрання малолітньої дитини без позбавлення матері батьківських прав не розриває існуючі між ними родинні відносини, а здійснюється лише на захист прав та законних інтересів малолітньої дитини, яка потребує безпечних умов для проживання та навчання, і ОСОБА_1 не позбавлена можливості спілкування та відвідування дитини за місцем її навчання, а у подальшому, якщо відпадуть причини, що перешкоджали належному виконанню батьківських обов`язків, звернутися до суду із заявою про повернення їй дитини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції належить скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області задовольнити.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 24 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити позов Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області.

Відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення матері батьківських прав.

Передати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під опіку органу опіки та піклування Кролевецької міської ради.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов