Справа № 760/2751/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8445/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Ішуніна Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Боримської Ірини Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року, ухвалене у складі судді Ішуніної Л.М., у справі № 760/2751/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Надія Володимирівна, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі державного виконавця Шемета Івана Леонідовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості по сплаті аліментів таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н.В., Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі державного виконавця Шемета І.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості по сплаті аліментів таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що з 04 вересня 2011 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року було розірвано. Від шлюбу вони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 03 лютого 2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на дитину. Зазначає, що за період дії договору надавав передбачені договором кошти. Разом з тим, на початку 2024 року йому стало відомо про відкрите державним виконавцем Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеметом І.Л. 20 листопада 2023 року виконавче провадження № 73279176 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28 грудня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. про стягнення з нього на користь відповідачки заборгованості по сплаті аліментів у сумі 828 347,00 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його винесення в провадженні Подільського районного суду міста Києва знаходилась справа за його позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Крім того, зі змісту вказаного договору вбачається обов`язок утримувати дитину є лише у позивача, хоча відповідно до чинного законодавства обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається на двох батьків. Зазначав, що протягом періоду дії договору він надавав передбачені договором кошти, та після того як відповідачка виїхала за кордон з дитиною та унеможливила надання коштів, він почав надсилати кошти поштовим переказом Укрпоштою. Водночас, відповідачка порушувала умови договору та перешкоджає у спілкуванні з дитиною, зокрема, виїхала з дитиною за кордон без його згоди, не стала на консульський облік та не зареєструвала місце проживання дитини, що свідчить про ізоляцію дитини від батька. Окрім того, він не отримував жодних вимог ані від нотаріуса, ані від відповідачки. Вищевикладене свідчить про відсутність обов`язкової умови для вчинення виконавчого напису - безспірності його заборгованості перед відповідачкою. Крім того, в тексті договору від 03 лютого 2020 року відсутнє зазначення про роз`яснення нотаріусом сторонам договору змісту пункту 2 статті 189 СК України про можливість стягнення аліментів у безспірному порядку на підставі виконавчого напису у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором, що також є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий напис № 701, вчинений 28 грудня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кесильовою Н.В. про стягнення з нього на користь відповідачки заборгованості по сплаті аліментів у сумі 828 347,00 грн. на підставі договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л., 03 лютого 2020 року за реєстровим № 85, грошових коштів щодо погашення заборгованості, що виникла за період з 01 березня 2022 року по 10 травня 2022 року та з 01 червня 2022 року по 28 грудня 2022 року на загальну суму, що становить 808 347,00 грн., а також 20 000,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає не виконанню.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Боримська І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не надав оцінки тому, що ОСОБА_1 не отримував жодних вимог ані від нотаріуса, ані від відповідачки. З наявних в матеріалах справи документів, убачається, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом лише на підставі заяви ОСОБА_2 , договору про сплату аліментів на дитину від 03 лютого 2020 року та виписки по надходженням по рахунку/картці. Крім того, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, наданого ОСОБА_2 , та за відсутності будь-якого розрахунку заборгованості нотаріуса. При цьому, здійснений ОСОБА_2 розрахунок заборгованості не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, так як було застосовано курс конвертації за платіжними картками, встановлений у відділеннях АТ КБ «ПриватБанк», замість офіційного курсу валют, а також розрахунок заборгованості здійснено із застосуванням курсу станом на 10 число кожного місяця, хоча має застосовуватись курс валют в момент оплати. Зокрема 10 липня 2022 року застосовано курс 35,4609 грн., хоча офіційний курс НБУ на цю дату становив 29,2549 грн. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 здійснював оплату аліментів згідно з договором про сплату аліментів на дитину від 03 лютого 2020 року. Навіть після того, як відповідачка виїхала з дитиною за кордон, що унеможливило надання коштів, позивач почав надсилати кошти поштовим переказом Укрпоштою, що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того звертає увагу на те, що за виконавчим написом нотаріуса стягується заборгованість за період розгляду судом справи №758/8284/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість ОСОБА_1 не була безспірною перед стягувачем. Також звертає увагу на те, що в тексті договору про сплату аліментів на дитину від 03 лютого 2020 року відсутнє зазначення про роз`яснення нотаріусом сторонам договору змісту п. 2 ст. 189 СК України про можливість стягнення аліментів у безспірному порядку на підставі виконавчого напису у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку.

Адвокат Оберучева О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу. Просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника позивача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні адвокат Боримська І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Оберучева О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н.В., представник Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 85 (т.1, а.с. 25-28).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору предметом цього договору є визначення місця проживання дитини та порядок участі батьків у забезпеченні умов життя дитини; умов здійснення батьками права на особисте виховання дитини; сплата аліментів.

Під дитиною у цьому договорі сторони розуміють - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункту 1.3 договору).

Згідно з пунктом 2.1. вказаного договору дитина залишається проживати спільно з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 6.1 договору визначено, що батько дитини зобов`язується сплачувати матері аліменти на дитину у добровільному порядку у твердій грошовій сумі від частини власного офіційного доходу не меншу ніж необхідно для повного покриття витрат на достойні умови життя, фізичний, інтелектуальний та емоційний розвиток дитини, а також харчування, навчання, лікування та відпочинок, але в будь-якому випадку не менше ніж 2 500 дол. США в гривнях в еквіваленті офіційного курсу долара США на момент оплати щомісячно. Виплата аліментів може здійснюватися як шляхом безготівкового перерахування вказаних коштів на рахунок матері, так і готівкою. Аліменти сплачуватимуться за період із моменту укладення цього договору та нотаріально посвідченого сторонами, і до досягнення дитиною 18 років.

Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за наступний місяць у порядку, передбаченому пунктом 6.1 цього договору.

Відповідно до пункту 6.7 договору мати зобов`язується одержувати аліменти та використовувати їх з цільовим призначенням, тобто, виключно на утримання дитини та утримання і виховання. Мати зобов`язується прийняти і інші платежі, передбачені цим договором, а також своєчасно сповіщати батька про зміну банківських реквізитів та інших обставин, що мають істотне значення для своєчасного виконання батьком своїх зобов`язань щодо сплати аліментів.

Пунктом 6.8 договору встановлено, що згідно з частиною другою статті 189 СК України у разі невиконання батьком своїх обов`язків за цим договором, аліменти та/або додаткові витрати на дитину з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

28 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової Н.В. з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки ОСОБА_1 не виконуються встановлені договором про сплату аліментів зобов`язання, у зв`язку з чим, за період з 01 січня 2022 року по 28 грудня 2022 року утворилась заборгованість в сумі 808 347,00 грн., що на день вчинення виконавчого напису є еквівалентом 23 975,00 дол. США.

Разом із заявою ОСОБА_2 було надано нотаріусу розрахунок заборгованості, договір про сплату аліментів на дитину від 03 лютого 2020 року та виписку по її картковому рахунку.

28 грудня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Кисельовою Н.В. вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за №701, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у сумі 808 347,00 грн., з яких сума несплачених аліментів 808 347,00 грн., що за курсом конвертації за платіжними картками встановленими у відділеннях АТ КБ «ПриватБанк» на день оплати за договором, а саме 10 числа кожного поточного місяця становить 23 975,00 дол. США. Строк, за який проводиться стягнення: 281 день, а саме, з 01 березня 2022 року по 10 травня 2022 року та з 01 червня 2022 року по 28 грудня 2022 року. Крім цього, стягнуто з боржника 20 000,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Разом сума стягнення склала 828 347,00 грн. (т. 1 а.с. 29).

20 листопада 2023 року державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеметом І.Л. відкрито виконавче провадження № 73279176 на підставі вказаного виконавчого напису № 701, виданого 28 грудня 2022 року (т.1, а.с. 30-31).

Посилаючись на те, що вказаний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 порушив перед судом питання про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначав, що виконував умови договору та сплачував відповідачці передбачені договором кошти на підтвердження чого надав квитанцію від 13 січня 2022 року про перерахування на рахунок відповідачки грошових коштів у розмірі 69 200,00 грн. та квитанцію від 15 лютого 2022 року про перерахування грошових коштів у розмірі 70 360,00 грн. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать, що заборгованість, визначена в оскаржуваному виконавчому написі, не є безспірною.

Проте, заборгованість за виконавчим написом, яка є предметом стягнення, була нарахована за період з 01 березня 2022 року по 10 травня 2022 року та з 01 червня 2022 року по 28 грудня 2022 року, тобто надані позивачем квитанції не стосуються періоду, за яким проводиться стягнення на підставі виконавчого напису та при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом враховано, що позивачем у січні та лютому було сплачено аліменти, тому визначено період саме з 01 березня 2022 року.

Надана позивачем квитанція від 29 грудня 2022 року про сплату 16 196,00 грн. на користь ПрАТ «МетЛайф» підтверджує виконання ним пункту 6.4 договору про сплату аліментів на дитину, яким визначено, що батько окрім сплати суми аліментів також зобов`язується щорічно оплачувати платежі (загальну річну страхову премію) за договором страхування життя дитини як застрахованої особи, укладеного із ПрАТ «МетЛайф» або іншим договором, якщо такий буде укладено.

Будь-яких інших доказів, що підтверджували б сплату позивачем ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 як у безготівковій формі, так і готівкою, у спірний період, суду не надано.

Посилання позивача на те, що відповідачкою неправильно здійснено розрахунок, оскільки суми платежів визначені станом на 10 число кожного місяця, а не на момент оплати, з урахуванням офіційного курсу дол. США, встановленого АТ КБ «ПриватБанк», а не курсу НБУ, судом відхиляються, оскільки як вже встановлено, умовами договору, укладеного між сторонами було визначено, що аліменти повинні бути сплачені не пізніше 10 числа кожного поточного місяці, а аліменти в сумі 2 500 дол. США сплачуються в гривні в еквіваленті офіційного курсу дол. США на момент оплати щомісячно, тобто умовами договору не визначено, що гривневий еквівалент встановлюється саме за курсом НБУ. Отже, розрахунок заборгованості здійснений відповідачкою відповідно до умов договору, що були погоджені між сторонами.

Твердження позивача про те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинна була самостійно здійснити розрахунок заборгованості, а також перевірити наявність у стягувача інших рахунків та надходження на них є безпідставними, оскільки нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати додаткові відомості з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, що ним здійснювалась сплата аліментів на інші рахунки відповідача.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача, що на час вчинення виконавчого напису існував спір щодо розміру аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частини другої статті 189 СК України у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як було встановлено, рішення суду про зменшення розміру аліментів за спірний період ухвалене не було, у задоволені позову було відмовлено, що не заперечувалось позивачем, тому вказані доводи щодо наявності спору між сторонами з розміру аліментів як на підставу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не приймаються судом.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що при укладенні договору про сплату аліментів приватним нотаріусом не було роз`яснено положень частини другої статті 189 СК України (у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса), оскільки у пункті 6.8 договору, підписаного позивачем, містяться положення зазначеної норми.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач доказів відсутності законних підстав, передбачених для видачі виконавчого напису не надав, наведені ним обставини у позові не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Обґрунтовуючи підстави для задоволення позову, ОСОБА_1 не спростував того, що за спірний період у нього була наявна заборгованість по сплаті аліментів, та не надав доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань по оплаті аліментів у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права, дав належну оцінку дослідженим доказам.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Боримської Ірини Олегівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді