КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 382/1520/23

номер провадження 22-ц/824/7121/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Таскомбанк» - Великого Нікіти Сергійовича

на рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 грудня 2024 року /суддя Савчак С.П./

у справі за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 18.01.2022 у розмірі 109 364,58 грн, яка складається з: 76 385,94 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10,47 грн - заборгованість за річними процентами; 32 968,17 грн - заборгованість за щомісячними процентами, а також судові витрати.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. /т. 2 а.с. 58-64/

Не погоджуючись із рішенням, представник АТ «Таскомбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати. Апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, зокрема щодо надання кредиту та переходу права вимоги до АТ «Таскомбанк». Неправильну оцінку доказів, оскільки суд не врахував платіжну інструкцію № 854643933 від 19.01.2022, яка підтверджує оплату за договором про відступлення права вимоги, а також виписку по рахунку та розрахунок заборгованості. Порушення ст. 89 ЦПК України через неналежну оцінку наданих позивачем документів, які свідчать про видачу кредиту та наявність заборгованості.

Відповідач через представника - адвоката Василець М.С. у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду без змін, а скаргу - без задоволення. Відзив обґрунтовано тим, що платіжна інструкція № 854643933 від 19.01.2022 не подавалася до суду першої інстанції, а позивач не обґрунтував поважних причин її неподання (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Відсутні докази оплати за договором про відступлення права вимоги, а також повний комплект додатків до нього, що унеможливлює перехід права вимоги до АТ «Таскомбанк». Позивач не надав первинних документів, які б підтверджували надання кредиту в повному обсязі та розмір заборгованості, а розрахунок заборгованості є неналежним доказом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що 18.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № на суму 76 385,94 грн строком на 60 місяців із річною процентною ставкою 0,01% та щомісячними процентами 2,49%.

Кредит надавався безготівковим шляхом із дорученням позичальника перерахувати кошти на різні цілі, зокрема 15 000,00 грн - на користь ОСОБА_1 , 45 720,00 грн - на погашення попередньої заборгованості, 11 521,94 грн - на страхові платежі, 1 108,00 грн - на оплату електронних ключів, а також 3 036,00 грн - початкові проценти.

01.09.2021 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, а 19.01.2022 підписано реєстр прав вимоги щодо ОСОБА_1 на суму 76 441,90 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами статей 1-13, 19, 76-81, 95, 128, 133, 137, 141, 223, 258-259, 263-265, 273, 274 ЦПК України, статтями 11, 203, 509, 510, 512, 514, 526, 627, 629, 638, 1054 ЦК України, а також статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Суд дійшов висновків, що позивач не довів надання ОСОБА_1 кредиту в повному обсязі (76 385,94 грн), оскільки первинні документи підтверджують перерахування лише 58 349,94 грн, а також не надав доказів оплати за договором про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, що унеможливлює перехід права вимоги до АТ «Таскомбанк». У зв`язку з відсутністю доказів виконання ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язань за кредитним договором та переходу права вимоги, позовні вимоги визнано необґрунтованими.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Суд першої інстанції помилково визнав, що АТ «Таскомбанк» не довів перехід права вимоги за кредитним договором №.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання права вимоги за правочином. Згідно з п. 3.4 договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора. Позивач надав до матеріалів справи копію договору про відступлення права вимоги, витяг із реєстру прав вимоги від 19.01.2022, а також платіжну інструкцію №854643933 від 19.01.2022, яка підтверджує перерахування коштів за договором про відступлення права вимоги. Ці документи свідчать про виконання умов договору та законний перехід права вимоги до АТ «Таскомбанк»./т. 1 а.с. 19-33/

Доводи відзиву відповідача про те, що платіжна інструкція №854643933 не подавалася до суду першої інстанції, не спростовують факту переходу прав вимоги. АТ «Таскомбанк» зазначив, що платіжна інструкція не подавалася через технічну помилку в підготовці матеріалів, водночас, апеляційний суд не вважає це новим доказом, крім того, безгрошовість відступлення права вимоги не була предметом спору, оскільки не впливає на суть спору та підтверджує обставини, заявлені в позові. Колегія суддів вважає за можливе врахувати цей доказ, оскільки він стосується договору - питання переходу права вимогиі не є новим доказом.

Щодо факту надання кредиту, суд першої інстанції помилково визнав, що позивач довів перерахування лише 58 349,94 грн.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору №, сума кредиту в розмірі 76 385,94 грн включає 15 000,00 грн на користь позичальника, 45 720,00 грн на погашення попередньої заборгованості, 11 521,94 грн на страхові платежі, 1 108,00 грн на оплату електронних ключів та 3 036,00 грн початкових процентів. Позивач надав виписку по рахунку, яка підтверджує рух коштів, а також платіжну інструкцію №, яка засвідчує перерахування 58 349,94 грн (включаючи страхові платежі та оплату ключів). Перерахування 15 000,00 грн на користь ОСОБА_1 підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, які є первинними бухгалтерськими документами відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Початкові проценти в розмірі 3 036,00 грн передбачені п. 1.2 договору та включені до суми кредиту, що не вимагає окремого перерахування. /т. 1 а.с. 34, 38, 41-44, 216/

Таким чином, позивач довів надання кредиту в повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, а ст. 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для сторін. Кредитний договір № є чинним, про його недійсність не заявлено, а тому відповідач зобов`язаний виконати свої зобов`язання.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам кредитного договору та включає детальний опис нарахування процентів за період прострочення. Загальна сума заборгованості в розмірі 109 364,58 грн, яка складається з: 76 385,94 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10,47 грн - заборгованість за річними процентами; 32 968,17 грн - заборгованість за щомісячними процентами є обґрунтованою та не спростована відповідачем, підлягає стягненню з ОСОБА_1 , контррозрахунку не надано.

Суд першої інстанції порушив ст. 89 ЦПК України, не надавши належної оцінки сукупності доказів, зокрема виписці по рахунку, розрахунку заборгованості та умовам договору про відступлення права вимоги. Неповне з`ясування обставин щодо надання кредиту та переходу права вимоги призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача у розмірі 2684 грн та 4026 грн відповідно. Відповідач також заявив про стягнення витрат на правничу допомогу, на суму 10 000 грн., які стягненню не підлягають, оскільки позов задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Великого Нікіти Сергійовича - задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 грудня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 18 січня 2022 року в розмірі 109 364,58 грн, яка складається з: 76 385,94 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10,47 грн - заборгованість за річними процентами; 32 968,17 грн - заборгованість за щомісячними процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у розмірі 2 684,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 4 026,00 грн.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» Адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, Код .

Відповідач: ОСОБА_1 Адреса: АДРЕСА_1 , Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області 31.01.1997.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: