РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 570/3496/24
Провадження № 22-з/4815/40/25
Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Гордійчук С. О.,
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.
учасники справи:
позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін заяву представника ОСОБА_2 адвоката Калініна С.К. про ухвалення додаткового рішення у справі № 570/3496/24,
В провадженні Рівненського апеляційного суду перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Калініна С.К. задоволено.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2024 року скасувано.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_2 3633,60 грн понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

14 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Калініна С.К. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представником заявника на її обґрунтування зазначено, що при ухваленні постанови Рівненським апеляційним судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, що відповідач поніс при розгляді справи судом першої інстанції в розмірі 15 000 грн та апеляційним судом в розмірі 6 000,00 грн. Окрім цього, адвокатом були додані необхідні підтверджуючі документи.

За таких обставин, просить стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на правову допомогу в судах першої та апеляційної інстанції в розмірі 15 000 та 6 000 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, апеляційний суд вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Убачається, що у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Калінін С.К. просив стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу.

До даного відзиву на підтвердження витрат з оплати правничої допомоги заявником подано суду: копію договору № б/н/24 про надання правничої допомоги від 12.08.2024 року; копію додатку № 1 до договору № б/н/24 про надання правничої допомоги від 12.08.2024 року; ордер про надання правничої допомоги від 15.08.2024 року; копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 15.08.2024 року.

До апеляційної скарги було надано: копію договору № б/н/24 про надання правничої допомоги від 29.11.2024 року; копію додатку № 1 до договору № б/н/24 про надання правничої допомоги від 29.11.2024 року; ордер про надання правничої допомоги від 18.12.2024 року; копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 29.11.2024 року та докази сплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 15.08.2024 року, Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало, а клієнт Заєць Роман Вікторович прийняв юридичні послуги у формі підготовки та подання відзиву на позовну заяву на загальну суму 15000,00 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 29.11.2024 року, Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало, а клієнт Заєць Роман Вікторович прийняв юридичні послуги у формі складання, оформлення та подання апеляційної скарги на загальну суму 6000,00 грн. Сплата цієї суми підтверджується наданим платіжним документом.

Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), а також у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про розподіл витрат позивачем на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку вищезазначеним доказам, дійшов висновку, що позивачем доведена обставина отримання ним професійної правничої допомоги у межах даної цивільної справи, заявлений розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, реальним та підтвердженим матеріалами справи.

Заяв щодо неспівмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надходило.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 15 000 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн, про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України слід ухвалити додаткове судове рішення.

Керуючись ст. 141, 270, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Калініна С.К. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн, понесені в суді першої інстанції та 6000 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст додаткової постанови складений 22 травня 2025 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді: Боймиструк С.В.

Шимків С.С.