_____________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/203/25
УХВАЛА

про повернення заяви

27.05.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану через адвоката Салманову Фатіму Акберівну про вжиття заходів забезпечення позову у справі №947/19093/25,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 26.05.2025 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення позову по цивільній справі №947/19093/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ спільного майна, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу.

Відповідно до заяви про забезпечення позову позивачка просить накласти арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_2 та на квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_3 .

Зазначена заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, суд встановив, що заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України: заявницею не надано суду доказів належності ОСОБА_2 нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_3 . Інформаційна довідка до заяви не додана.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Також, зазначена заява про забезпечення позову взагалі не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п. 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява позивача про забезпечення позову, не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, що є імперативними нормами ЦПК України, з урахуванням положень ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 , подану через адвоката Салманову Фатіму Акберівну, про забезпечення позову, подану по цивільній справі №947/19093/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ спільного майна, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану через адвоката Салманову Фатіму Акберівну про забезпечення позову, подану по цивільній справі 947/19093/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ спільного майна, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову, за правилами підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Скриль Ю. А.