Справа № 712/7014/25
Провадження № 2/712/3106/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

26 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пономар В.О., розглянувши заяву заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Торопчина Станіслава Олеговича, щодо забезпечення позову в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації та Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла позовна заява заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Торопчина С.О., який діє в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації та Черкаської міської ради, про стягнення із ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів в розмірі 1 384 724,91 грн орендної плати за користування земельною ділянкою.

Разом із позовною заявою подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна незавершене будівництво, цех № 45 Черкаського заводу телеграфної апаратури з підвалом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначено, що вказаний об`єкт нерухомості є майновою основою відповідача, розташований на земельній ділянці державної власності, яка фактично використовується ним без оформлення речових прав та без сплати орендної плати з 07.02.2019 до 01.04.2025, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1 384 724,91 грн.

Позивач вказує, що внаслідок безоплатного використання земельної ділянки відповідачем, бюджет територіальної громади не отримав належних надходжень у формі орендної плати, а тому, сума безпідставно збережених коштів є суттєвою. З огляду на це, існує ризик утруднення або унеможливлення виконання судового рішення у разі його задоволення, зокрема у разі відчуження відповідачем нерухомого майна.

Клопотання обґрунтовано положеннями ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду. Накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, яке безпосередньо пов`язане із предметом спору, є пропорційним та необхідним заходом для забезпечення ефективного захисту інтересів держави у межах заявлених позовних вимог.

Розглянувши вказану заяву та долучені до неї матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини 3 ст. 12 ЦПК України).

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у п. 23 постанови від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

У п. 24. вказаної постанови, Верховний Суд не погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору, з таких підстав.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

До того ж, подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21).

Суддя вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні та користуванні титульного власника (відповідача), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.

За таких обставин, з метою забезпечення реального захисту порушених прав та інтересів позивача у майбутньому, заява Черкаської обласної прокуратури підлягає задоволенню.

Одночасно суддя звертає увагу на те, що за приписами ч. 7, 8, 9, 10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом указаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Також суддя звертає увагу на те, що ухвала є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 157 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 151, 153, 157, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про забезпечення позову в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації та Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно незавершене будівництво, цех № 45 Черкаського заводу телеграфної апаратури з підвалом, 2Б, пд, огорожа № 11-12 (реєстраційний номер 101), розташоване на земельній ділянці площею 1,2226 га за кадастровим номером :05:003:0078 по АДРЕСА_1 , та заборони ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), іншим особам вчиняти дії пов`язані з відчуженням, державною реєстрацією речових прав щодо цього нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили з 26.05.2025.

Ухвала є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За цією ухвалою:

Стягувач: Черкаська обласна прокуратура (адреса: бульв. Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, ).

Боржник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя В.О. Пономар