ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3574/25 Головуючий суддя І інстанції Довготько Т. М.
Провадження № 22-ц/818/2807/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді (судді-доповідача) Яцини В.Б.,

суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Моргун Артема Олександровича на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Моргун А.О. звернувся до суду з вказаною позовною заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною з позивачем, який є батьком дитини та проживає з нею окремо.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 березня 2025 року передано справу на розгляд Новоукраїнському районному суду Кіровоградської області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Моргун Артем Олександрович в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та справу направити до Московського районного суду м. Харкова для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив та неправильно застосував норми процесуального права.

Вказав, що дитина ОСОБА_3 на дату звернення до Московського районного суду м. Харкова фактично проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що судові справи між сторонами вже слухались Московським районним судом м. Харкова і за результатами яких виносились рішення. Згідно рішення Московського районного суду міста Харкова у справі № 643/601/16 - ц від 04.10.2016 року визнано, ОСОБА_1 , батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з внесенням відповідних змін до актів цивільного стану. Посилання на відповідне рішення зазначено у позовній заяві.

Зауважив, що згідно відповіді Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 13.02.2025 року № 04-22/334/25 ОСОБА_1 було запропоновано звернутись до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з заявою про встановлення порядку участі у вихованні дитини органом опіки та піклування. Крім того, Службою у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради було здійснено вихід за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З`ясовано, що для проживання та повноцінного розвитку дитини створено всі належні умови, хлопчик забезпечений необхідним одягом, взуттям, харчуванням, гаджетами для навчання, канцелярським приладдям. В наданні акту обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 служба відмовила пославшись на те, що це є службовим документом, який може містити конфіденційну інформацію. Таким, чином Службою у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у відповіді від 13.02.2025 року № 04- 22/334/25 підтверджено та встановлено проживання Відповідачки - ОСОБА_2 разом з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах юрисдикції та відомстві Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у м. Харків (Салтівський район).

Зазначив, що суд не звертався до Міністерства соціальної політики України відносно з`ясування статусу внутрішньо переміщеної особи за Відповідачкою - ОСОБА_2 , не встановлював підстави тимчасового обліку у м. Харків. Московський районний суд м. Харкова передає справу на розгляд іншому вважаючи, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, посилаючись на. відповідь Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області №01-21/209/1 від 13.03.2025, відносно того, що відповідачка по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим у відповіді Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області не встановлено, чи проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Не здійснено вихід представників ради та встановлення факту реального проживання за вказаною адресою.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, суд першої інстанції виходив із того, що, враховуючи підстави позовних вимог про визначення місця проживання дітей, застосуванню підлягають положення ч.1 ст. 27 ЦПК України щодо визначення підсудності даного спору саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Однак у позовній заяві Позивач у якості третьої особи зазначив Службу у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яка виконує функції по захисту дітей у межах своєї юрисдикції за фактичною адресою проживання дитини. Яким чином Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради буде залучена до справи, що може розглядатись у Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області, і як служба зможе фактично здійснити усі необхідні заходи щодо перевірки місця проживання дитини та надання висновків щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо, судом не з`ясовано та не перевірено.

Учасники справи наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Московський районний суд м. Харкова передає справу на розгляд іншому суду, вважаючи, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, посиланням на норму п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Для реалізації вказаного права у національному процесуальному законодавстві визначений певний порядок розгляд позовних заяв, який передбачає правила територіальної підсудності, які обумовлені необхідністю забезпечити пріоритетне виконання судом основного завдання цивільного судочинства, яке визначене у ст. 2 ЦПК України, а саме: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило у сенсі вказаної норми ст. 2 ЦПК України має легітимну мету надати відповідачу процесуальну можливість обґрунтовано доводити свою процесуальну позицію по справі у найбільш територіально наближеному до його офіційної адреси місця проживання суді першої інстанції.

Згідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду перевіряє зазначену позивачем інформацію щодо офіційної адреси місцезнаходження відповідача та звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно отриманої відповідно до вказаних норм цивільного процесуального права на запит суду інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова № 741727 від 07.03.2025 за адресою: АДРЕСА_3 не значаться зареєстрованими ані відповідачка ОСОБА_2 ані дитина ОСОБА_3 (а.с.17).

Як вбачається з відповіді Добровеличківської селишної ради Кіровоградської області №01-21/209/1 від 13.03.2025, відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.21).

Всупереч визначеного у ст.ст. 12, 81 та 175 ЦПК України процесуальному обов`язку позивач не надав до суду документів на підтвердження зареєстрованого тимчасового проживання відповідачки ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 за вказаною у позовній заяві адресою у місті Харкові, яка перебуває у межах територіальної підсудності Московського (нині Салтівського) районного суду міста Харкова. Покликання у доводах скарги на лист начальника Служби у справах дітей по Салтівському району Л. Білецької від 13.02.2025 № 04-22/334/25, який був надісланий на адресу позивача у відповідь на його звернення щодо обстеження житлово-побутових умов проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не містить інформації про зареєстроване тимчасове місце проживання відповідачки разом з дитиною у місті Харкові (а.с. 38-40). Відповідних рішень судів з цього приводу до суду апеляційної інстанції апелянтом також не було надано.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за відсутності офіційної реєстрації відповідачки або їх дитини в Салтівському районі м. Харкова, дана справа відповідно до загальних правил територіальної підсудності не підсудна Московському районному суду м. Харкова та відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд обґрунтовано передав цивільну справу (матеріали позову) на розгляд іншому суду за територіальною юрисдикцією офіційно зареєстрованої адреси місця проживання відповідачки, з якою мешкає і дитина.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про підсудність справи Новоукраїнському районному суду Кіровоградської області є таким, що відповідає вимогам процесуального закону, а доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи. Покликання у доводах скарги на норму ч. 9 ст. 28 ЦПК України за таких обставин також не є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки є: АДРЕСА_1 . а тому він може звертатись до Московського районного суду м.Харкова є безпідставними, оскільки вони документально не підтверджені, а місце перебування відповідачки на час звернення до суду зареєстроване у с. Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області .

Враховуючи викладене, підстав вважати, що суд першої інстанції при розгляді даної справи неправильно застосував норми матеріального права чи допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому судова колегія визнає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується спір по суті, питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Моргун Артема Олександровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня ухвалення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 червня 2025 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М. Мальований.

Н.П. Пилипчук.