Справа № 503/1687/24
Провадження № 2-о/503/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини,

встановив:

Заявник разом із своїм представником адвокатом Бакою В.В. подали до суду в порядку окремого провадження вище вказану заяву посилаючись на ті обставини, що з 19.10.2022 року заявник ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 09.12.2020 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області згаданий вище шлюб було розірвано. 24.02.2022 року м. ОСОБА_4 був окупований російськими військами, а заявник разом зі своїми синами, зокрема неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переїхали в с. Писарівка, Подільського району Одеської області, де проживаю удвох, а син навчається в Писарівському ліцею. Натомість колишня дружина ОСОБА_2 , яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , залишилась проживати в Мелітополі. 09.06.2022 року заявник та неповнолітній ОСОБА_3 отримали довідки переселенців. 26.06.2024 року на підставі рішення Кодимської міської ради Подільського району Одеської області неповнолітньому ОСОБА_3 було надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Відзначено, що внаслідок зазначеного наразі заявник здійснює самостійне виховання та утримання дитини, що у відповідності до пункту 4 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII є підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. У зв`язку із чим для захисту своїх інтересів заявник змушений подати до суду разом із своїм представником в порядку окремого провадження відповідну заяву, в якій просять суд встановити факт здійснення заявником ОСОБА_1 самостійного виховання та утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.08.2024 року ухвалою суду (а.с.38-41) відкрито провадження у справі із призначенням розгляду у порядку окремого провадження, а також залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 .

07.08.2024 року ухвалами суду (а.с.42-45) судом було витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про те чи виїздила громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 із окупованої території України за період з 25.02.2022 року по час надання відповіді; а також інформацію чи перетинала (якщо так, то коли саме та в якому напрямку виїзд/в`їзд) державний кордон України громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 24.02.2022 року по час надання відповіді.

08.08.2024 року ухвалою суду (а.с.57-58) судом було витребувано від Міністерства соціальної політики України інформацію щодо наявності в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відомостей про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 , а у випадку наявності таких відомостей, то повідомити дані про її фактичне місце перебування / проживання та контактні дані (номер телефону).

16.08.2024 року ухвалою суду (а.с.67-68) судом було зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у цивільній справі № 201/5972/22 за заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини.

04.03.2025 року ухвалою суду (а.с.71) судом було поновлено провадження у даній справі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, шляхом надіслання судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер його телефону, зазначений у заяві (а.с.2) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчить довідка від 06.05.2025 року про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.97). а також через свого представника адвоката Баки В.В., шляхом доставлення 07.05.2025 року судової повістки до електронного кабінету останнього, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу (а.с.98).

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Бака В.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 07.05.2025 року судової повістки до його електронного кабінету, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу (а.с.98). При цьому, адвокат Бака В.В. подав до суду заяву від 20.05.2025 року про проведення судового засідання у справі за його відсутності та відсутності заявника, в якій також просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка її представника від 07.05.2025 року (а.с.100).

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 07.05.2025 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу (а.с.99).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст. 128 і ч.10 ст. 187 ЦПК України, шляхом розміщення 06.05.2025 року оголошення (а.с.96) на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою - https://court.gov.ua/fair, оскільки останнє відоме місце проживання якої розташоване у Мелітопольській міській територіальній громаді Запорізької області, яка згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376, з 25.02.2022 року є тимчасово окупованою територією, що об`єктивних причин не дозволяє суду здійснити повідомлення відповідача про судовий розгляд у відповідності до загального порядку, передбаченого ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України.

Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При цьому, відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 10.10.1996 року (а.с.11) є уродженцем м. Мелітополь Запорізької області та з 26.10.2004 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11 на звороті).

19.10.2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим остання змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 19.10.2002 року (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина син ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 22.07.2011 року (а.с.17), актовий запис № 867.

09.12.2020 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у справі № 937/2659/20 було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 11.01.2021 року та яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджує копія цього рішення (а.с.19) та відомості щодо нього наявні у публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України та у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

18.02.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у справі № 937/9187/20 було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 02.04.2021 року та яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.20-23). При цьому, в мотивувальній частині цього рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_3 проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , про що свідчить копія цього рішення (а.с.20-23) та відомості щодо нього наявні у публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України та у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

09.06.2022 року УСЗН Подільської РДА (Кодимський відділ) заявнику ОСОБА_1 було видано довідку переселенця № 5123-, в якій зазначено його фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджує роздруківка відповідної довідки із застосунку «Дія» (а.с.13).

09.06.2022 року УСЗН Подільської РДА (Кодимський відділ) малолітньому сину заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було видано довідку переселенця № 5123-, в якій зазначено, що його законним представником є ОСОБА_1 , а його фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить копія роздруківки відповідної довідки із застосунку «Дія» (а.с.18).

Відповідно до копії довідки ФОП ОСОБА_9 від 03.06.2024 року № 03/06 (а.с.28), заявник ОСОБА_1 працює згідно з укладеними договорами цивільно-правового характеру, що також підтверджується копією наказу ТОВ «АГРОМАРКЕТ» № 20/05 про направлення у відрядження від 20.05.2022 року (а.с.24) та копіями договорів підряду № ФОП-5 від 23.05.2022 року (а.с.26), № АМ-2 від 10.06.2023 року (а.с.27).

Відповідно до довідки-характеристики (а.с.29), виданої старостою Писарівського старостинського округу Людмилою Адаховською та зареєстрованої виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області 20.05.2024 року № 13/10-15/333, ОСОБА_10 проживає в с. Писарівка з 09.06.2022 року, має статус внутрішньо переміщеної особи, розлучений, разом з ним проживає син ОСОБА_11 , 2011 року народження, який навчається в Писарівському ліцеї, на даний час ОСОБА_12 працює по трудовому договору, за час проживання зарекомендував себе з позитивно сторони.

Відповідно до характеристики № 87 від 20.05.2024 року (а.с.30), виданої КЗ «Писарівський ліцей» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, на учня 6 класу ОСОБА_3 , 2011 року народження, останній навчається у вказаному закладі з 01.09.2023 року та зарекомендував себе старанним учнем, завжди має охайний вигляд, приходить до школи завжди вчасно, забезпечений необхідним шкільним приладдям, при цьому також відзначено, що батько бере активну участь у житті дитини, регулярно відвідує батьківські збори, в свою чергу мати з сім`єю не проживає, у вихованні сина участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківськи збори не з`являлася.

Відповідно до акту № 13/10-15/334 обстеження житлово-побутових умов від 20.05.2024 року (а.с.31), складеного депутатом Кодимської міської ради Миколою Лупашком та старостою Писарівського старостинського округу Людмилою Адаховською, ОСОБА_10 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 09.06.2022 року проживає разом з сином ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Мають статус внутрішньо переміщених осіб. Син ОСОБА_11 навчається в 6 класі Писарівського ліцею. ОСОБА_10 працює по трудовому договору, умови проживання сім`ї задовільні, земельна ділянка, яка знаходиться біля будинку обробляється.

25.06.2024 року рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області № 1018 (а.с.32) малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, у зв`язку з тим, що дитина зазнала психологічного насильства.

Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України від 12.08.2024 року за Вих. №19-55103/18/24 (а.с.63) та Вих. №19-55102/18/24 (а.с.64), на виконання ухвал суду від 07.08.2024 року, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 25.02.2022 року по 12.08.2024 року (станом на 14:50, та 15:00, теперішній час) в Базі даних не виявлено.

Нормативно-правове застосування

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В свою чергу, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, що передбаченні в частині першій цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.

За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першої третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025 та від 15.04.2025 року № 235/2025, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX та від 16.04.2025 року № 4356-IX.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Відповідно до п.4 Розділу ІІ зазначеного Переліку окупованими територіями вважається вся територія Мелітопольської міської територіальної громади з 25.02.2022 року.

Відповідно до пункту 4 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Висновки суду

- щодо належності заінтересованої особи

Заявник та його представник в поданій до суду у порядку окремого провадження заяві визначили заінтересованою особою ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно ч.3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Крім того, згідно абзацу першого ч.4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому, згідно положень ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Також у ч.1-2 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

З огляду на зазначене вище виходить, що заінтересованою особою при розгляді справи в порядку окремого провадження може бути юридична особа, а не її філія, представництво або відокремлений структурний підрозділ без статусу юридичної особи.

В свою чергу, згідно абзацу третього пункту 3 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Водночас абзаци перший, другий і третій пункту 7 зазначеного вище Положення передбачають, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином ІНФОРМАЦІЯ_9 є утвореним структурним підрозділом у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в свою чергу є відокремленим структурним підрозділом юридичної особи публічного права ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 41).

Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У зв`язку з чим суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 не є належною заінтересованою особою у даній справі.

- щодо обґрунтованості заявлених вимог

Ураховуючи вище викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 на теперішній час самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки матір останнього ОСОБА_2 об`єктивно позбавлена можливості приймати участь у вихованні та утриманні свого сина з поважної причини перебування на тимчасово окупованій території. При цьому, об`єктивну здатність або неможливість заінтересованої особи ОСОБА_2 залишити (безперешкодно і безпечно) тимчасово окуповану територію та прибути на частину території підконтрольній владі України з метою подальшої реалізації нею своїх батьківських обов`язків встановити не представляється можливим.

Водночас із цим суд вважає, що правові висновки щодо неможливості встановлення за правилами окремого провадження факту самостійного виховання дитини батьком, які були зроблені Великою Палатою Верховного Суду в своїй постанові від 11.09.2024 року у справі № 201/5972/22, не можуть бути застосовані при вирішенні даної справи, оскільки як відзначалося згадані висновки були застосовані Великою Палатою за установлених у тій справі «конкретних обставин» (пункт 93), які є відмінними від фактичних обставин справи установлених у даній справі. Так у справі № 201/5972/22 для підтвердження самостійного виховання дитини батьком було необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється (пункт 73), проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері дитини (пункт 81), з огляду на зазначене, вбачається, що у тій справі був наявний спір про право зокрема, спір щодо участі одного з батьків матері у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження (пункт 83).

Окрім того в пункті 74 Великою Палатою Верховного Суду постанови від 11.09.2024 року у справі № 201/5972/22 зазначено, що оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Однак, у даній справі не вбачається спору щодо участі матері дитини ОСОБА_2 у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, оскільки як було встановлено судом виконання нею батьківським обов`язків, зокрема виховання та утримання, є тимчасово неможливим внаслідок її перебування на тимчасово окупованій території, що на думку суду є поважною причиною.

В свою чергу у пункту 4 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, серед обставин, які виключають призов на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних, зазначено лише випадки коли другий з батьків дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст. 8 і 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Тому суд вважає, що за фактичних обставин встановлених судом у даній справі саме рішення суду ухвалене за результатом розгляду, за правилами окремого провадження, заяви про факту самостійного виховання дитини батьком є ефективним способом захисту інтересів заявника, як батька, та створить йому можливості для подальшого безперешкодного виконання своїх батьківських обов`язків, а також відповідає забезпеченню як найкращих інтересів дитини.

У зв`язку з чим суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню, що в свою чергу наддасть заявникові можливість отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 293-294, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місцезнаходження: Одеська область (в умовах воєнного стану повна адреса судом не зазначається); ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: м. Одеса (в умовах воєнного стану повна адреса судом не зазначається); ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_6 та ОСОБА_2 ; остання відома адреса проживання (тимчасово окупована територія): АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини задовольнити.

Встановити факт здійснення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , самостійного виховання та утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко