РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/5718/24

Провадження № 2/317/210/2025

16 травня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Щербина В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в заочному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом Бахмут М.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, яку в подальшому було уточнено, оскільки позивачем ОСОБА_1 25.09.2023 року було продано залишки повністю знищеного транспортного засобу «Мерседес-Спринтер», тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 1 061 710,00 грн.

В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 05.06.2023 року о 05-30 годині на автодорозі Київ-Чоп в Макарівському районі Київської області водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Мерседес-Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду - металевий відбійник. Внаслідок ДТП вказаний транспортний засіб, який належить позивачу ОСОБА_1 та яким керував відповідач ОСОБА_2 , було пошкоджено.

Згідно висновку №02 експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди «вартість матеріальної шкоди, яку завдано власнику транспортного засобу «Мерседес-Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП складає 1 106 210 грн.

Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 28.07.2023 р., у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. У зв`язку з чим, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП майнову шкоду, яка з урахуванням уточнених позовних вимог становить 1 061 710,00 грн.

В судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача до початку судового засідання подано заяву до суду про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.75).

Відповідач ОСОБА_2 не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення процесуальних документів засобами поштового зв`язку (а.с.58,59,65,69,70,74), які останнім отримувались. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 05.06.2023 року о 05-30 годині на автодорозі Київ-Чоп в Макарівському районі Київської області водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Мерседес-Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду - металевий відбійник. Внаслідок ДТП вказаний транспортний засіб, який належить позивачу ОСОБА_1 та яким керував відповідач ОСОБА_2 , було пошкоджено.

Позивач у справі - ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Мерседес-Спринтер», 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.9-10).

Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 28.07.2023 р., у справі про адміністративне правопорушення №370/1429/23 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, а саме: у порушенні п.п.12.1, 13.3 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в межах санкції вказаної статті (а.с.12).

Постанова судді від 28.07.2023 р. у справі №370/1429/23 набрала законної сили 08.08.2023 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно звіту №02 експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.17-26), вартість матеріального збитку, нанесеного власникові транспортного засобу «Мерседес-Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2018 року випуску, внаслідок ДТП, яке мало місце 05.06.2023 р., на день ДТП складає: 1 106 210,00 грн.

25.09.2023 р. позивач ОСОБА_1 продала залишки повністю знищеного транспортного засобу «Мерседес-Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , за 44 500,00 грн., що підтверджується Актом огляду реалізованого транспортного засобу від 25.09.2023 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.49).

У зв`язку з вказаними обставинами представником позивача було зменшено позовні вимоги саме на суму отриману позивачем від реалізації належного їй знищеного транспортного засобу «Мерседес-Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , з відповідача підлягає стягненню майнова шкода заподіяна позивачу, розмір якої становить1 061 710,00 грн. (а.с.46).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений уст. 16 ЦК України, зокрема відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки матеріальна шкода завдана позивачу внаслідок винних дій ОСОБА_2 , він повинен відшкодовувати позивачу, як власнику пошкодженого майна, шкоду, яка визначена експертним висновком з урахуванням різниці отриманої позивачем суми від реалізованого належного їй пошкодженого транспортного засобу.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заподіяної ним шкоди суду не надав.

Таким чином, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що шкода завдана з вини відповідача підлягає відшкодуванню на користь позивача у розмірі 1 061 710,00 грн., а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-5, 12, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 386, 1166, 1187,1188, 1192 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 1 061 710 (один мільйон шістдесят одну тисячу сімсот десять) гривень 00 коп.

Копію рішення направити сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Оскаржити рішення позивач може до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати до Запорізького районного суду Запорізької області протягом 30 днів, з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка