Справа № 752/2364/24
Провадження № 2/752/895/25
У Х В А Л А

26.05.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство юстиції України про визнання права власності на нерухоме майно та визнання протиправним, скасування наказу, -

присутні:

позивач: не з`явилась

представник позивача: Ларіонова О.О. - адвокат (ордер серія АА №1394410 від 17.01.2024р.)

відповідач: ОСОБА_1

третя особа 1: не з`явилась

третя особа 2: не з`явилась

представник третьої особи 3: ОСОБА_6 (виписка з ЄДРПОУ)

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Голосіївського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство юстиції України про визнання права власності на нерухоме майно та визнання протиправним, скасування наказу.

Відповідачем подано заяву про зупинення провадження в даній справі до набрання рішенням законної сили у справі №752/26513/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відсутності права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування її державної реєстрації, зняття заборони відчуження та скасування рішення державного реєстратора.

В обгрунтування заяви відповідач зазначає, що позов у даній справі аргументований порушенням права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 , яке нібито виникло на підставі договору іпотеки від 24.05.2015р. та було зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Тараненко О.О. від 23.08.2023р. №68997303, та анульовано наказом Міністерства юстиції України №4427/5 віл 27.12.2023р. Разом з тим, судом розглядається справа №752/26513/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Предметом позову у справі №752/26513/23 є визнання відсутнім з 01.08.2016р. права іпотекодержателя в ОСОБА_2 , яке виникло на підставі іпотечного договору №825, укладеного 24.06.2015р. з доповненням від 12.06.2015р.; визнання іпотеки за

іпотечним договором від 24.06.2015р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І. за реєстровим №825, припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки - запис №10167679 від 24.06.2015р. (ОНМ №00). ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 , будучи іпотекодавцем у правовідносинах з ОСОБА_5 , на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 01.08.2016р. за реєстровим №892, реалізувала своє право, визначене п. 3 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України, та відчужила предмет іпотеки - квартиру. Внаслідок безпідставного відновлення Міністерством юстиції України запису про іпотеку та заборону відчуження за позивачем, вона знову намагається визнати в судовому порядку право власності на квартиру, тоді як запис про іпотеку не вилучено з реєстру майнових прав на нерухоме майно в силу ч. 4 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та п. 4 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України. З огляду на те, що позивач у позовній заяві у справі №752/2364/24 навів підставу для реєстрації права власності на квартиру за позивачем як наявність права іпотекодержателя, яке виникло на підставі іпотечного договору №825, то без вирішення наявності такого права в позивача у справі №752/26513/23 неможливо розглядати цю справу.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження, і який є вичерпним.

Так, пунктом 6 частини 1 вищевказаної статті встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини 1 статті 251 цього

Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення в даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання, щодо відсутності обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору про визнання відсутнім права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації заборони відчуження, скасування рішення державного реєстратора, виключає можливість на підставі наявних доказів у справі №752/2364/24 самостійно вирішити спір про визнання права власності на нерухоме майно та визнання протиправним, скасування наказу по цій справі.

За таких обставин, слід відмовити в задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 251, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство юстиції України про визнання права власності на нерухоме майно та визнання протиправним, скасування наказу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА