КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 367/5615/24
Провадження № 2/488/474/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03.03.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Щеглової Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Годунова Т.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю з Ірпінського міського суду Київської області надійшла цивільна справа № 367/5615/24 за позовом ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Джус Вікторією Віталіївною.

У позові ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткові витрати у сумі 6000 грн. щомісячно з дня звернення позивача до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що 07.12.2019 між сторонами був зареєстрований шлюб.

Під час шлюбу з відповідачем у них народилася дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.04.2023 шлюб між сторонами був розірваний.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина надає в недостатній кількості, знаючи, що дитина потребує значно більше грошових витрат, які позивач самостійно забезпечити не може.

Так, дитина має незадовільний стан здоров`я. Попередній діагноз: Загальний розлад розвитку (розлад спектру аутизму) з порушенням соціальної взаємодії та комунікативної поведінки, з порушенням рецептивного та експресивного мовлення. Рекомендовано зайняття з корекційним педагогом (поведінкова терапія), сенсорна інтеграція, логопедична корекція та ряд аналізів.

Крім того рекомендовано відвідування спеціального дошкільного навчального закладу на повний день, систематична робота з логопедом-дефектологом, корекційні зайняття для нормалізації м`язового тонусу.

Враховуючи особливості, дитина відвідує приватний ДНЗ, оплата якого складає 6000 грн. Крім того. вартість 8 занять з логопедом на місяць складає 3200 грн. Вартість 8 зайнять на місяць з нейропсихологом складає також 3200 грн. Витрати на одяг та харчування щомісяця складають від 7000 до 10 000 грн., що у середньому становить 22 400 грн. щомісяця.

Вважає, що при сплаті відповідачем аліментів на рівні частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та додаткових витрат на дитину у сумі 6000 грн. забезпечується рівність батьків при несенні обов`язків по утриманню дитини.

Відповідач здоровий та працездатний. Інших дітей та працездатних батьків на утриманні не має. Позивачу відомо, що з відповідача на користь третіх осіб аліменти не утримуються.

Оскільки добровільно про належну сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою, вимоги якої просила задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.11.2024 було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

03.12.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач не заперечує проти позову в частині стягнення аліментів на дитину, хоча зазначає, що матеріально допомогу позивачці надавав добровільно.

Вимоги в частині стягнення щомісячно додаткових витрат на дитину в розмірі 6000 грн. не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Вказує, що у квитанціях від 22.02.2024, 11.03.2024, 14.03.2024, 25.03.2024, 28.03.2024, 11.04.2024 та 18.04.2024 про сплату 400 грн. відсутня інформація кому і за що сплачувалися ці кошти. Скріншоти про надіслання отримувачу ОСОБА_5 8000 та 6000 грн. та квитанція на суму 9000 грн. не містять інформації за що саме та ким сплачені ці кошти.

Вважає, що скріншоти та квитанції про придбання одягу, іграшок та солодощів не відносяться до додаткових витрат, а позивачем не додано жодних доказів про вартість корекційних занять з логопедом та нейропсихологом, тривалість та частоту цих занять.

На думку відповідача, позивач не надала доказів на підтвердження заявленої до стягнення щомісячної суми додаткових витрат на дитину.

Натомість зазначає, що на його утриманні перебувають двоє непрацездатних батьків з інвалідністю. До того ж, несе спільні витрати по утриманню двох неповнолітніх дітей жінки, з якою він проживає без реєстрації шлюбу.

На прохання позивачки перераховував кошти на лікування сина по 5025,13 грн. 12.04.2023 та 22.06.2023.

Одночасно відповідач просив розглядати справу без його участі.

У судове засідання 20.02.2025 сторони не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін у справі, з урахуванням висновків постанови КЦС ВС від 30.09.2022 за № 761/38266/14, відповідно до якої, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2019.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.04.2023 у справі № 456/5414/21 шлюб між сторонами був розірваний.

Сторони мають одну дитину малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 502 складено Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 9).

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

В силу положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

На теперішній час сторони проживають окремо. Малолітній син сторін проживає разом з матір`ю, що сторонами не заперечувалось. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу).

Беручи до уваги зазначене та обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів і які передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, №31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до статті 185 ЦПК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з консультативним заключенням дитячого психіатра від 22.05.2022 ОСОБА_6 має попередній діагноз Загальний розлад розвитку (розлад спектру аутизму) з порушенням соціальної взаємодії та комунікативної поведінки, з порушенням рецептивного та експресивного мовлення. Рекомендовано заняття з корекційним педагогом (поведінкова терапія), сенсорна інтеграція, логопедична корекція. Призначені медичні препарати та дослідження. Наступний прийом призначено за 3 місяці (а. с. 32).

З огляду на консультативний висновок дитячого невролога від 23.08.2022 ОСОБА_6 має затримку мовленнєвого розвитку, РАС під питанням.

Відповідно до заключення від 14.05.2024 логопед-дефектолог склав висновок стосовно ОСОБА_7 : ЗНМ І рівня, розлад аутичного спектру (а. с. 30). У цьому ж заключенні вказано, що корекційна робота розпочата 30.08.2022.

На підтвердження понесених додаткових витрат позивач надала:

- акти про надані медичні послуги (ТК УЗДГ) від 30.08.2022 вартість 600 грн., електроенцефалографія від 03.09.2022 вартість 1099 грн., консультація дитячого офтальмолога з базовою діагностикою вартістю 710 грн. (а. с. 11, 19, 21);

- квитанцію про переведення 6000 грн. від 19.05.2024 за надання послуг денного догляду за дитиною ОСОБА_4 (а. с. 16) та 6000 грн., 8000 грн. та 9000 грн. на ім`я ОСОБА_5 (а. с. 26-, 27зв);

- квитанції про сплату 400 грн. у лютому, березні та квітні 2024 року (а. с. 23-25, 27);

На підтвердження поточних витрат на дитину позивачкою надані:

- платіжні документи про придбання дитячого одягу, взуття, іграшок, продуктів харчування тощо (а. с. 11зв-15, 19зв-20. 28);

- чек з магазину велотоварів на суму 5454 грн. від 14.04.2024 (а. с. 12зв).

Втім, позивачкою не надано належних доказів того, що позивач постійно щомісячно несе та нестиме у майбутньому витрати, які є додатковими в розумінні частини 1 статті 185 СК України, оскільки тільки один платіжний документ (а. с. 16) містить призначенням платежу «надання послуг з денного догляду за дитиною ОСОБА_4 ». Інші платіжні доручення такої інформації не містять, а будь-яких інших доказів на підтвердження перебування дитини в спеціалізованому ДНЗ позивачка не надала.

Не підтверджені і постійні, зі слів позивача, витрати на оплату логопеда.

Водночас, вимоги про стягнення разових або періодичних понесених нею додаткових витрат ОСОБА_1 у позовній заяві, що розглядається, не зазначала.

Придбання одягу, речей домашнього вжитку та засобів для заняття спортом чи задля розваг тощо охоплюється витратами, до щомісячної виплати яких, зобов`язано іншого із батьків дитини (аліментів).

Отже, оскільки суду не надано доказів того, що додаткові витрати, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача є постійними і складають саме 6000 грн. щомісяця, у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положення п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 03 березня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 );

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 )

Суддя: Я.В. Щеглова