Справа № 369/1956/25
Провадження № 2-о/369/302/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Липченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Гончар Тетяна Миколаївна про становлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду з даною заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 а, яка є матір`ю заявниці ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, на випадок якої вона заповіту не залишила. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як доньки померлої, належать до кола спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом. В порядку та в строки, визначені цивільним законодавством, вони звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Гончар Тетяни Миколаївни із заявою про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальній конторі заявниці було роз`яснено, що їй та ОСОБА_2 буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, за якими можна було б перевірити наявність родинних відносин зі спадкодавцем та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Встановити наявність родинних відносин з наявних у заявниці документів, що підтверджують родинні стосунки однозначно неможливо через наявність розбіжностей в таких документах, зокрема: в свідоцтвах про народження заявниці ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 в графі «мати» - зазначено - ОСОБА_4 . Проте, у свідоцтві про смерть та у паспорті померлу матір заявниць зазначено ОСОБА_5 . У свідоцтві про народження ім`я матері заявниці зазначено теж ОСОБА_6 .

Зазначені розбіжності виникли у зв`язку з тим, що під час укладення шлюбу 28.02.1962 року в свідоцтві про одруження реєстратором шлюбу помилково було зазначено ім`я матері заявниць ОСОБА_7 , замість ОСОБА_6 . Реєстрація народження дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_8 здійснювалась на підставі свідоцтва одруження, тому у їх свідоцтвах зазначено ім`я матері ОСОБА_7 , хоча її ім`я як у свідоцтві про народження, так і в побуті було ОСОБА_6 . В 1978 році ОСОБА_3 отримала паспорт, та для його отримання подавала саме свідоцтво про народження, про що є відповідна відмітка на самому свідоцтві, а тому в паспорті було вказано її ім`я ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В інший спосіб, крім встановлення факту родинних відносин в судовому порядку, заявниця та заінтересована особа не можуть встановити необхідний їм факт для отримання спадщини після смерті матері.

В заяві заявниця просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала та просила задоволити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилась. Направила клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала та просила задоволити.

Заінтересована особа приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Гончар Т.М. не з`явилась. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилала.

Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області 19 січня 2024 року, серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишила.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як доньки померлої, що належать до кола спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом, в порядку та в строки, визначені цивільним законодавством, звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Гончар Тетяни Миколаївни із заявою про прийняття спадщини.

На підставі їх заяв була відкрита спадкова справа №35/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77430495 від 24 червня 2024 року.

Однак, в нотаріальній конторі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було роз`яснено, що їм буде відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, за якими можна було б перевірити наявність родинних відносин зі спадкодавцем та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи в документах, що підтверджують родинні стосунки між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 однозначно неможливо через наявність розбіжностей в таких документах, зокрема: в свідоцтві про народження ОСОБА_10 , виданому 28.02.1962 року серії НОМЕР_2 зазначена в графі «мати» - ОСОБА_4 ; крім цього, у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , виданому 09.12.1963 року серії НОМЕР_3 зазначена в графі «мати» - ОСОБА_4 .

Проте, у свідоцтві про смерть та у паспорті померлу матір заявниць зазначено ОСОБА_5 . У свідоцтві про народження ім`я матері заявниці зазначено теж ОСОБА_6 .

З пояснень заявниці та наявних доказів в матеріалах справи, вбачається, що розбіжності виникли у зв`язку з тим, що під час укладення шлюбу 28.02.1962 року в свідоцтві про одруження реєстратором шлюбу помилково було зазначено ім`я матері заявниць ОСОБА_7 , замість ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданому 28.02.1962 року серії НОМЕР_4 .

Реєстрація народження дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_8 здійснювалась на підставі свідоцтва одруження, тому у їх свідоцтвах зазначено ім`я матері ОСОБА_7 , хоча її ім`я як у свідоцтві про народження, так і в побуті було Галина.

В 1978 році ОСОБА_3 отримала паспорт, та для його отримання подавала саме свідоцтво про народження, про що є відповідна відмітка на самому свідоцтві, а тому в паспорті було вказано її ім`я ОСОБА_6 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести даний факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають реалізації права заявниці на оформлення належних їй спадкових прав, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений ОСОБА_1 при звернені до суду з заявою про встановлення факту судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Гончар Тетяна Миколаївна про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №141, зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 та рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ