Провадження №2/127/2739/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Березовської О. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в особі представника - адвоката Ліліцького Романа Володимировича, до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

06.05.2025 до суду з вище зазначеною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 ,до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 90 000, 00 грн та моральну шкоду в сумі 50 000, 00 грн.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 06.05.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 07.05.2025.

16.05.2025 судом була одержана Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про зняття з реєстрації місця проживання вих. №16108 від 08.05.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.06.2024 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

19.05.2025 судом була згенерована Відповідь №1388987 з Єдиного державного демографічного реєстру, з якої вбачається, що відповідач має зареєстроване місце проживання за вище зазначеною адресою.

Дослідивши подану позовну заяву та документи, додані до неї, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві позивачем в обгрунтування своїх вимог, зокрема, вказані такі фактичні обставини:

- факт належності позивачу на праві власності пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля "Тойота Ауріс" державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- факт продажу позивачем пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля "Тойота Ауріс" державний номерний знак НОМЕР_1 за 1 600 доларів США, що становить 69 000, 00 грн;

- інформація про середню ринкову вартість автомобіля "Тойота Ауріс" - 6 500 доларів США, що складає 279 000, 00 грн;

- факт одержання страхового відшкодування в сумі 120 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить, що як загальна норма, яка регулює зобов`язальні відносини з відшкодування шкоди, так і спеціальна норма щодо зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначають як елемент складу цивільного правопорушення з завдання шкоди - шкоду. Отже, до предмету доказування в цій справі відноситься не тільки факт заподіяння шкоди, а й її розмір.

Позивачем у порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України не зазначено в позовній заяві та не надано в додатках до неї докази, які підтверджують вище зазначені фактичні обставини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуми Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві повинно бути зазначено у чому полягає моральна шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та яким доказами це підтверджується.

Пунктом з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обгрунтування вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що моральна шкода завдана не лише у зв`язку з пошкодженням майна позивача, але й через протиправні дії відповідачки, а саме - порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого було пошкоджено (майже знищено) транспортний засіб позивача, який був єдиним сімейним засобом пересування, зусиллями та додатковими витратами позивача на відновлення його прав. Визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 50 000, 00 грн, позивач вказує, що він враховував принципи розумності та справедливості.

Разом з тим, позивачем не зазначено докази, що підтверджують завдання йому моральної шкоди, зокрема, відсутні докази, що підтверджують право власності позивача на вище зазначений автомобіль, факт пошкодження (знищення) майна, існування єдиного транспортного засобу в сім`ї позивача, зусилля та додаткові витрати позивача на відновлення його прав, інші докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги з відшкодування моральної шкоди.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).

Отже, саме позивач має зазначити впозовній заяві докази, що підтверджують наявність моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та моральною шкодою.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вище зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригодизалишити без руху та надати позивачу строк сім днів з дня отримання ним ухвали для усунення недоліків, визначених в її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу за місцем проживання, вказаним в позовній заяві, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та представнику позивача на адресу електронної пошти, вказану в позоввній заяві, та до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА