Справа № 139/236/25
Провадження № 2/139/140/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (у тексті - АТ «Акцент-Банк», АТ «А-Банк», кредитодавець) до відповідача ОСОБА_1 (у тексті - ОСОБА_1 , позичальник) про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , будучи клієнтом банку, 02.12.2020 уклав з банком кредитний договір AN3XCT71 щодо надання останньому кредиту в розмірі 61000,00 грн строком на 60 місяці (тобто до 02.12.2025) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 річних та комісії в розмірі 0,00 грн.

Станом на 28.03.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором в сумі становить 64954,35 грн., яка складається з: 34839,72 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 30114,63 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Ухвалою від 01.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області та відкрито провадження у справі (а. с. 10 - 11). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивачеві і представникові позивача копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01.04.2025 надіслано і доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) 03.04.2025, що підтверджується відповідними довідками, складеними відповідальним працівником суду (а. с. 13, зворот а. с. 13).

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01.04.2025, яка надіслана відповідачеві 03.04.2025 за його зареєстрованим місцем проживання, повернулась до суду без вручення 15.04.2025 (а. с. 16, 17).

17.04.2025 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 18 - 19). Судове засідання призначено на 27.05.2025 (зворот а. с. 18).

Позивачеві і представникові позивача копію ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 17.04.2025 і судову повістку про виклик до суду в цивільній справі доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 17.04.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 22).

Копії ухвал про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01.04.2025 і про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 17.04.2025, та судова повістка про виклик до суду в цивільній справі, які надіслані відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання 17.04.2025, повернулись до суду без вручення 29.04.2025 (а. с. 23, 24).

17.04.2025 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду (а. с. 21).

Позивач і представник позивача в судове засідання 27.05.2025 не з`явилися. 28.03.2025 представник позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подав до суду заяву, у якій просить розглянути позов без участі представника позивача на підставі доказів, що є у матеріалах справи; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; клопотань та заяв не має (зворот а. с. 6).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; про причини неявки суд не повідомив; клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов або інші заяви по суті справи від відповідача до суду не надійшли.

Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України), днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За наведених обставин, в силу приписів зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки сторони не з`явилися у судове засідання, в силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.12.2020 ОСОБА_1 підписав: 1) анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», в якій зазначено, що дана анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового пояснення. Просить вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного підпису. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення його дій згідно з умовами та правилами надання банківських послуг; 2) заяву клієнта № AN3XCT71 від 02.12.2020 про надання кредиту за послугою «Швидка готівка», у якій просить надати йому кредит на наступних умовах: сума кредиту - 61000,00 грн, строк кредиту - 60 місяців, процентна ставка - 50 % річних, тип процентної ставки - фіксована, комісія за надання фінансового інструменту - 0,00 грн, розмір щомісячного платежу - 2798,43 грн. Зазначені заява-анкета і заява клієнта також містять ідентифікуючі дані позичальника, номери його платіжної картки і рахунку для внесення платежів; 3) паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка»; 4) таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Меморіальним ордером № TR.15935926.18387.1331 від 02.12.2020 підтверджується видача відповідачу кредиту згідно договору № AN3XCT71 від 02.12.2020 у розмірі 61000,00 грн.

Наведене підтверджує, що позивач АТ «Акцент-Банк» належним чином виконав умови вказаного кредитного договору та надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в обумовленому зазначеним договором розмірі.

Як вбачається з виписки по кредиту від 28.03.2025 № 20.00. і розрахунку заборгованості за договором № AN3XCT71 від 02.12.2020, укладеним між АТ «Акцент-Банкі клієнтом ОСОБА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , станом на 28.03.2025, у період з 02.12.2020 по 27.03.2025 відповідач ОСОБА_1 , після отримання кредитних коштів у сумі 61000 гривень 00 копійок, взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує; останній платіж здійснив 27.01.2023. У подальшому щомісячних платежів не здійснював, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 64954,35 гривень, яка складається з: 34839,72 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 30114,63 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 0 грн - загальний залишок заборгованості за комісією, 0 грн - загальний залишок заборгованості за пенею.

У паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» передбачені такі наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: в разі наявності заборгованості у клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка».

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір, на підставі якого отримав кошти із обов`язком внесення щомісячного платежу за користування ними, але взяті на себе зобов`язання припинив виконувати, чим порушив умови договору, у зв`язку з чим заборгованість за ним станом на 28.03.2025 складає 64954,35 грн.

Розрахунком заборгованості за договором № AN3XCT71 від 02.12.2020, укладеним між АТ «Акцент-Банкі клієнтом ОСОБА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , станом на 28.03.2025, у період з 02.12.2020 по 27.03.2025, ОСОБА_1 , після отримання кредитних коштів у сумі 61000 гривень 00 копійок, здійснював платежі, спрямовані на виконання умов договору; останній платіж відповідач здійснив 27.01.2023.

У постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі № 3-269гс16 зроблено висновок, що «до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій».

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт виконання відповідачем не в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором AN3XCT71 від 02.12.2020, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Тобто вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 64954 гривень 35 копійок є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 731 від 28.03.2025 (а. с. 5). У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю,витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 207, 536, 625 - 629, 638 - 642, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № AN3XCT71 від 02 грудня 2020 року в розмірі 64954 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 35 копійок станом на 28 березня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Тарас ЛІЩИНА