Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-з/641/21/2025 Справа № 641/2501/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Шумейко С.О.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі № 641/2501/25 за позовною заявою адвоката Лаєвської Марине Леніківни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 до Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява адвоката Лаєвської Марине Леніківни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 ро відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

27.05.2025 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2008 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що відповідач не заперечує ані причини залиття, ані той факт, що залиттям спричинено шкоду власнику квартири АДРЕСА_2 , проте не має наміру відшкодовувати завдану шкоду, посилаються на відсутність коштів, ухиляються від будь-якого спілкування з позивачем. Платоспроможність відповідача викликає сумніви, оскільки крім вказаної квартири ОСОБА_2 не має ані доходів, ані іншого майна. Позивач зловживає алкогольними напоями тривалий час, не працевлаштована і може у будь-який час відчужити належну їй квартиру свідомо, або під впливом інших, зацікавлених у цьому недобросовісних осіб. Таким чином, у разі відчуження майна у позивача буде відсутня реальна можливість отримати відшкодування завданої відповідачем шкоди.

Дослідивши матеріали, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види заходів забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 ч. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 22.02.2005 року у справі «Новоселецький проти України» зазначив, що стаття 1 Протоколу N 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення "Броньовський проти Польщі" [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення "Спорронг та Лонрот проти Швеції" ( 980_098 ), від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69).

В рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

З постанови Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 405/137/19 вбачається, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо правомірності вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач в даній цивільній справі. Також у вказаній постанові Верховним Судом зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з позову між сторонами по справі виник спір стосовно відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири у розмірі 136 062,12 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 421158583 від 04.04.2025 вбачається, що власником квартири, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу р№2996 від 19.06.2008, посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О.

Виходячи із змісту позовних вимог, суд вважає доведеним, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, та невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній цивільній справі в разі можливого задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню та накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо відчуження квартири, загальною площею 62,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , є необхідним, обґрунтованим та достатнім засобом забезпечення позову, який гарантуватиме ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача в разі задоволення позову та є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Суд роз`яснює учасникам справи, що вони не позбавлені права в порядку, визначеному ст. 156, 158 ЦПК України, звернутись до суду з заявою про заміну одного заходу забезпечення позову іншим або з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі № 641/2501/25 за позовною заявою адвоката Лаєвської Марине Леніківни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо відчуження квартири, загальною площею 62,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 17334679).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -І. В. Чайка