Справа № 212/3471/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого ЧАЙКІНА І.Б., за участю: секретаря судового засідання КРУТИГОЛОВИ В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бражник Денис Сергійович до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК», треті особи: ПРИВАТНИЙ ВИКОНАВЕЦЬ ВИКОНАВЧОГО ОКРУГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Лисенко Юрій Олександрович, ПРИВАТНИЙ НОТАРІУС КИЇВСЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому просив: а) визнати виконавчий напис № 1171 від 25.01.2022 року, таким, що не підлягає виконанню; б) стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 1 753, 68 гривень; в) стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» на його користь судовий збір в розмірі 605, 60 грн. за подання заяви про забезпечення позову та 10 000 гривень витрат на правову допомогу. Мотивуючи свою заяву тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. знаходиться виконавче провадження № 68769239 по примусовому виконанні виконавчого напису № 1171 від 25.01.2022 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з позивача на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» заборгованості в розмірі 56 951, 67 грн. Зауважив, що у приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. Таким чином, виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в рамках виконавчого провадження № 68769239 на підставі постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника з ОСОБА_1 утримано грошові кошти в розмірі 1 753, 68 гривень, які є безпідставно набутими та підлягають поверненню. Просив також стягнути з відповідача суму судового збору на користь держави в розмірі 1211, 20 гривень, на користь позивача 605, 60 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2025 року справу прийнято до розгляду, та відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК»» скористалося правом подання відзиву в якому просили відмовити в задоволенні позову. Звернули увагу суду, що позивач не довів у встановленому процесуальним законом порядку належними та допустимими доказами, що сума заборгованості за кредитним договором станом на дату вчинення виконавчого напису була іншою, не надав ні власного контррозрахунку суми заборгованості за кредитним договором, ні доказів погашення існуючої заборгованості. Вважають подання позову зловживанням процесуальними правами, спрямованість дій на спробу зірвати виконавче провадження та ухилитись від виконання зобов`язань за Кредитним договором, та керуючись ст.ст. 33, 35 закону України «Про іпотеки», ст.ст. 256, 267, 1050 ЦК України, п. 282-289 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р., п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., ст.ст. 1, 4, 10, 27, 57-60, 209, 212-215, ЦПК України. Щодо витрат на правову допомогу сума витрат є завищеною, надуманою, недоведеною жодними доказами, та такою що дійсно не відповідає складності справи та сумі, яка стягнуто згідно виконавчого напису, а тому підлягає зменшенню.

Зазначили, що не можуть надати витребувані докази, оскільки в оригіналі вони не збереглися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 25.01.2022 року ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КИЇВСЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 1171. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.08.2021 року по 10.11.2021 року. Загальна сума заборгованості становить 56 951, 67 гривень (а.с. 18).

ПРИВАТНИМ ВИКОНАВЦЕМ ВИКОНАВЧОГО ОКРУГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Лисенком Ю.О. 23.02.222 року на підставі спірного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП № 68469239 про примусове виконання виконавчого напису приватним нотаріусом, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до зазначеного вище переліку документів. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом з назвою: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, у пункті 2 переліку вказано на можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

На зазначений пункт 2 переліку посилався нотаріус у виконавчому написі.

Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 17 травня 2017 року, був визнаний незаконним та нечинним судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Зокрема, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23.

У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

При цьому, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

Зокрема, пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, не містив пункту 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до вказаної вище постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19).

Оскаржуваний у цій справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.01.2022 року за № 1171, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Окрім цього, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом встановлено, що позивач заперечує суму заборгованості, період стягнення та умови. Таким чином, грошова вимога стягувача не є безспірною, а тому підстави для її стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса були відсутні.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було подано доказів, які б підтверджували заперечення позовних вимог, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Положення закону щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання направлені на фактичне повідомлення заставодавця, з метою надання йому можливість усунути відповідні порушення основного зобов`язання і запобігти зверненню стягнення на його майно. Отже, таке повідомлення слід вважати здійсненим належним чином за умови, що заставодавець отримав його. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення (див. висновки Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Щодо повернення безпідставно набутих коштів суд зазначає наступне.

Постановою ПРИВАТНОГО ВИКОНАВЦЯ ВИКОНАВЧОГО ОКРУГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Лисенком Ю.О. від 26.02.2025 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису № 1171 виданого 25.01.2022 року в рамках виконавчого провадження № 68769239 (а.с. 20).

У відповідності до довідки, яка видана ТОВ «НВП РУДПРОМАВТОМАТИКА» ОСОБА_1 працює за сумісництвом в іх товаристві на посаді інженера конструктора та за лютий 2025 року із заробітної плати утримано 1753, 68 гривень в рамках виконавчого провадження № 68769239 (а.с. 22).

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України закріплено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи, що підставою отримання відповідачем АТ «СЕНС БАНК» суми у розмірі 1753, 68 гривень було стягнення з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, рішення набрало законної сили, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 08 вересня 2021 року справа № 201/6498/20.

Щодо судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесений судовий збір при зверненні до суду за подачу заяви про забезпечення позову до подачі позову в розмірі 605, 60 грн., а також на користь держави в розмірі 1211, 20 гривень

Щодо витрат на правову допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 137 витрати,пов`язані з правничою допомогою адвоката,несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються з гідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на правову допомогу до суду надано договір про надання правової допомоги № 384 від 17.03.2025 року, укладеним між Адвокатським Бюро «БРАЖНИК І ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 (а.с. 23-25);ордер про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Бражником Денисом Сергійовичем (а.с. 26); акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги № 384 від 17.03.2025 року, укладеним між Адвокатським Бюро «БРАЖНИК І ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 на загальну суму 10 000 гривень з детальним описом виконаних робіт (а.с. 27); квитанцію про сплату ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 384 від 17.03.2025 року, укладеним між Адвокатським Бюро «БРАЖНИК І ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 суми 10 000 гривень (а.с.28)

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Таким чином, документально підтверджені витрати на правничу допомогу складають 10 000 гривень.

З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, подання відповідачем заяви про зменшення витрат на правову допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної роботи у розмірі 10 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат, а тому підлягає зменшенню до 8000 гривень

У відповідності до положень частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. 15, 16, 18 ЦК України 2003 року, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 10, 19, 81 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бражник Денис Сергійович до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК», треті особи: ПРИВАТНИЙ ВИКОНАВЕЦЬ ВИКОНАВЧОГО ОКРУГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Лисенко Юрій Олександрович, ПРИВАТНИЙ НОТАРІУС КИЇВСЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КИЇВСЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Сазоновою Оленою Миколаївною від 25.01.2022 року, зареєстрований в реєстрі за № 1171.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 1 753,68 гривень.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 605, 60 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень.

Визначити, що заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2025 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до ДНІПРОВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя: І. Б. Чайкін