КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2860/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Справа № 363/2395/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 серпня 2024 року, ухвалене у складі судді Рукас О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,

встановив:

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позов мотивовано тим, що 13.01.2024 року о 12 год. 30 хв. за адресою: перехрестя вул. Промислової та вул. Набережної в м. Вишгород Київської області, сталася ДТП за участю транспортних засобів марки «Great Wall», модель «HAVAL», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2017 року випуску, під керуванням ОСОБА_2 , марки «VOLKSWAGEN», модель «GOLF», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 та марки «TOYOTA», модель «CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , чорного кольору, 2019 року випуску, під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 30.01.2024 року у справі № 363/351/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП.

Внаслідок ДТП належний ОСОБА_1 на праві приватної власності (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ) автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» зазнав значних механічних пошкоджень (значні пошкодження капоту, лівого крила, лівих дверей, лівої фари та лівого переднього колеса тощо), а ОСОБА_1 було завдано матеріальних збитків.

Згідно з розрахунком ТОВ «Саміт Моторз Україна» (, офіційний дилер «TOYOTA» в Україні), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ОСОБА_1 становить 307 207,56 грн. Враховуючи, що за весь період експлуатації автомобіль ОСОБА_1 обслуговувався виключно у офіційного дилера ТОВ «Саміт Моторз Україна» та має діючу гарантію, видану офіційним дилером, відновлювальний ремонт позивач вважає за доцільне робити саме у ТОВ «Саміт Моторз Україна».

Транспортний засіб відповідача ОСОБА_2 марки «Great Wall», модель «HAVAL», державний номерний знак НОМЕР_1 , забезпечений страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «ВУСО» № 214166670 строком дії з 19.04.2023 року по 18.04.2024 року. У зв`язку з цим 13.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявами про настання страхового випадку та відшкодування збитку, заподіяного внаслідок ДТП, та про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

Листом від 14.03.2023 року №1226/2024/вих/ТС/2341430 ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило ОСОБА_1 про те, що розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, № 2341430 згідно з яким вартість відновлювального ремонту (вартість робіт, матеріалів та запасних частин) склала 231 432,14 грн.

Крім того, згідно з полісом від 19.04.2023 року № 214166670 розмір франшизи складає 2000 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, розрахована ПрАТ «СК «ВУСО», склала 125 167,56 грн, що є різницею між сумою фактично заподіяних збитків та вартістю фізичного зносу на запасні частини, ПДВ на запасні частини і матеріали, франшизи.

Крім того, ОСОБА_1 додатково були замовлені послуги з оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ. Так, згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 27.02.2024 року № 20-02-2024, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 231 432,14 грн. Витрати на вказані послуги склали 2500 грн.

Як вбачається зі звітів про оцінку вартості матеріального збитку, виконаних на замовлення ОСОБА_1 та на замовлення ПрАТ «СК «ВУСО», фактичний розмір заподіяної внаслідок ДТП шкоди становить 231 432,14 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 як з винуватця ДТП, складає 106 264,58 грн.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , посилаючись на положення ст. 1194 ЦК України, просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь 106 264,58 грн, а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, у розмірі 2500 грн, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ПрАТ «СК «ВУСО» у своїх письмових поясненнях вказало, що п. 4 Полісу добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 37B9PED необхідно розуміти так, що обов`язок ПрАТ «СК «ВУСО» щодо здійснення страхового відшкодування виникає лише у тому разі, якщо вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок настання страхового випадку, перевищує страхову суму, визначену у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги позицію та тлумачення п. 4 Полісу добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №37B9PED ПрАТ «СК «ВУСО», яким повністю складений текст вказаного полісу, та безпідставно зроблено висновок про те, вказаний пункт слід розуміти так, що ПрАТ «СК «ВУСО» зобов`язано здійснити страхове відшкодування при настанні страхового випадку у разі, якщо суми страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування недостатньо для покриття реального розміру шкоди, заподіяної внаслідок настання страхового випадку.

У рішенні суд першої інстанції зазначив, що матеріали позовної заяви не містять доказів звернення позивача до страховика з метою отримання страхового відшкодування за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності, а також доказів відмови страховика у здійсненні такого страхового відшкодування. Однак, при отриманні страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» позивачу було роз`яснено відсутність підстав для здійснення виплати різниці між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням, та рекомендовано позивачу звернутися до відповідача з вимогою про сплату вказаної різниці. Позиція ПрАТ «СК «ВУСО», зокрема, відмова від виплати страхового відшкодування в межах полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності підтверджується письмовими поясненням третьої особи, наявними в матеріалах справи.

Крім того, рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням п. 12.1 ст. 12 та п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки судом залишено без уваги позовні вимоги про стягнення з відповідача розміру франшизи та відшкодування витрат на проведення експертизи та не надано обґрунтування відмови у задоволенні вказаних позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сума страхового відшкодування сплачена на користь ОСОБА_1 складає 125 167 грн. 56 коп. Вказана сума страхового відшкодування визначена у відповідності до вимог чинного законодавства як вартість матеріального збитку, завданого внаслідок настання страхового випадку, за вирахуванням вартості ПДВ, оскільки ОСОБА_1 ані в матеріалах позовної заяви, ані ПрАТ «СК «ВУСО» не надав документального підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту, а також з вирахуванням вартості франшизи.

Оскільки сума сплаченого страхового відшкодування, визначена з урахуванням дії законодавчих обмежень, не покриває реального (фактичного) розміру заподіяної шкоди, то виникає різниця між фактичним розміром завданої шкоди і страховим відшкодуванням, яку, відповідно до приписів ст. 1194 ЦК України за загальним правилом зобов`язаний відшкодувати відповідач ОСОБА_2 .

Разом з тим, на момент вчинення ДТП з вини ОСОБА_2 його цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу також була застрахована за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 37N9PED від 18.04.2023 року.

Таким чином, судом встановлено подвійний характер відносин страхування цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_2 , оскільки, крім обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за заподіяння шкоди майну третім особам, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника наземного транспортного засобу додатково (на суму, що перевищує страхові суми, які виплачуються при обов`язковому страхуванні) була застрахована в добровільному порядку. Загальний ліміт відповідальності страховика таким чином дійсно складає 410 000 грн (160 000 грн при обов`язковому страхуванні + 250 000 грн при добровільному страхуванні).

Розмір реального (фактичного) збитку, заподіяного ОСОБА_1 внаслідок ДТП, складає 231 432,14 грн, що перевищує страхову суму, визначену у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214166670. Розмір здійсненого страхового відшкодування, сплаченого на користь ОСОБА_1 з урахуванням встановлених законодавчих обмежень, складає 125 167,56 грн, що є недостатнім для покриття реального розміру заподіяних збитків та зумовлює виникнення різниці між заподіяною шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням.

Однак, в силу подвійного характеру відносин страхування цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_2 вказана різниця на підставі полісу добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту 37N9PED від 18.04.2023 року має бути відшкодована ПрАТ «СК «ВУСО» як така, що входить до ліміту відповідальності страховика за договором добровільного страхування, та як така, відшкодування якої і є обов`язком страховика за договором добровільного страхування. Покладання на ОСОБА_2 обов`язку з відшкодування заподіяної шкоди у такому випадку може вважатися правомірним лише у разі недостатності страхового відшкодування, сплаченого з урахуванням встановлених законодавчих та договірних обмежень за полісом обов`язкового та добровільного страхування.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком місцевого суду.

Як встановлено з матеріалів справи, 13 січня 2024 року о 12 год. 30 хв. у м. Вишгород Київської області на перехресті вул. Промислова - вул. Набережна відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN,» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався рівнозначною дорогою назустріч, внаслідок чого сталося зіткнення, після чого автомобіль «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 30.01.2024 року у справі № 363/351/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а. с. 10).

На момент вчинення ДТП 13.01.2024 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу, за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214166670 була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО», строк дії договору - з 19.04.2023 року по 18.04.2024 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн (а. с. 14).

13.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про відшкодування збитку, заподіяного внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , відповідальність якого була застрахована(а. с. 15, 16).

Згідно із звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 20-02-2024, виконаного ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_4 , складає 231 432,14 грн, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, складає 148 493,07 грн (а. с. 18-27).

Згідно з листом ПрАТ «СК «ВУСО» № 1226/2024/вих/ТС/2341430 від 14.03.2023 року розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі звіту № 2341430 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 складає 231 432,14 грн, сума страхового відшкодування з вирахуванням зносу пошкодженого автомобіля, податку на додану вартість та франшизи становить 125 167,56 грн (а. с. 17).

Згідно з випискою по картці від 08.07.2024 року, емітентом якої виступає АТ «Універсал Банк», на електронний платіжний засіб ОСОБА_1 29.03.2024 року від ПрАТ «СК «ВУСО» зараховано суму грошових коштів у розмірі 125 167,56 грн.

Також судом встановлено, що на момент вчинення ДТП з вини ОСОБА_2 його цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу також була застрахована за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 18.04.2023 року № 37N9PED (а. с. 67).

Відповідно до п. 3 вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «GREAT WALL», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з п. 4 вказаного полісу страховим випадком є ДТП, що сталася за участю та в процесі руху забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілих третіх осіб, у розмірі, що перевищує страхові суми, встановлені згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на дату настання ДТП. Умовами вказаного полісу передбачено страхову суму 250 000 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Закон України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Судом встановлено, що 29.03.2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило потерпілому ОСОБА_1 страхову суму у розмірі 125 167,56 грн. Вказана сума розрахована на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 20-02-2024, виконаного ФОП ОСОБА_4 , та є вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_4 , з врахуванням фізичного зносу складників.

Посилаючись на те, що виплачена ПрАТ «СК «ВУСО» сума страхового відшкодування у сумі 125 167,56 грн є меншою від вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у сумі 231 432,14 грн, позивач звернувся до суду із позовними вимогами до винної в ДТП особи - ОСОБА_2 про відшкодування різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що станом на момент вчинення ДТП у ОСОБА_2 був чинний поліс добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 18.04.2023 року № 37N9PED, укладений із ПрАТ «СК «ВУСО», а тому саме останнє зобов`язано покрити різницю між фактичним розміром шкоди та сплаченою сумою страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції таким, що не відповідає обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони у п. 4 полісу добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 18.04.2023 року № 37N9PED визначили, щостраховим випадком є ДТП, що сталася за участю та в процесі руху забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілих третіх осіб, у розмірі, що перевищує страхові суми, встановлені згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на дату настання ДТП. Умовами вказаного полісу передбачено страхову суму 250 000 грн.

За змістом ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний покрити потерпілій особі витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи те, що розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_4 , (148 493,07 грн)визначений згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на дату ДТП, не перевищує страхову суму за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214166670, тому відсутні підстави вважати, що у ПрАТ «СК «ВУСО» виник обов`язок здійснити виплату страхової суми за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 18.04.2023 року № 37N9PED.

Частиною першою ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18 принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що виплачена ПрАТ «СК «ВУСО» сума страхового відшкодування є меншою від оціненої майнової шкоди, потерпіла особа не позбавлена права на реальне відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків за рахунок винної особи, обсяг відповідальності якої обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_2 як винної в ДТП особи на користь ОСОБА_1 різниці між розміром завданої шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та розміром страхового відшкодування.

Колегія суддів враховує, що положеннями абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підп. «а» п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

До вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.12.2020 року у справі № 565/1210/19, від 21.12.2020 року у справі № 911/286/20, від 12.07.2023 року у справі № 591/1861/22.

З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» зменшив розмір страхового відшкодування на суму ПДВ на запасні частини та матеріали у розмірі 21 325,51 грн.

Згідно із звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 20-02-2024, виконаного ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_4 , складає 231 432,14 грн, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, складає 148 493,07 грн.

Розмір франшизи за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214166670 складає 2000 грн.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_2 як винної в ДТП особи на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 84 939,07 грн, що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (231 432,14грн.) та розміром страхового відшкодування з урахуванням ПДВ (148 493,07 грн), а також включає в себе суму франшизи - 2000 грн.: 231 432,14 грн. - 148 493,07 грн. + 2000 грн. = 84 939 грн. 07 коп.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 сплатив за проведення автотоварознавчого дослідження 2500 грн, що підтверджується копією квитанцієї від 27.03.2024 року № PPКВ-52Н3-5СМ5-ВМ3Т (а. с. 31).

Суд врахував звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, № 20-02-2024як доказ під час розгляду справи та ухвалення судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія судів вважає, що витрати, здійснені позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження, є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

У цій справі позивачем заявлені вимоги на загальну суму 106 264,58 грн. Судом апеляційної інстанції задоволено вимоги позивача на 80%.

За подання позовної заяви до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, за подання апеляційної скарги - 1816,80 грн., всього 3028 грн.

Таким чином, відповідач повинен компенсувати позивачу витрати по сплаті судового збору за подання до суду першої інстанції позовної заяви та до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги пропорційно сумі задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 серпня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в розмірі 84 939 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 07 коп., витрати на проведення звіту про оцінку - 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі - 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26 травня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.