Справа № 615/2329/24
Провадження № 2/615/89/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретар судового засідання Клименко Н.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

24.12.2024 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими приміщеннями згідно технічного паспорту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що після смерті чоловіка ОСОБА_6 у встановлені законом строки звернулася до Валківської ДНК, де відкрито спадкову справу №54/2014. До складу спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Діти померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від належних їм часток у спадщині відмовились.

Незважаючи на те, що свідоцтво на право приватної власності на домогосподарство видане 02.03.1993, в ньому, як і в технічному паспорті, значиться, що житловий будинок належить до колгоспного типу двору, в зв`язку з чим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду.

Зазначила, що окрім неї, членами колгоспного двору були: чоловік ОСОБА_6 , який помер; син ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але ні дружини, ні дітей не мав. Ніхто на виділення частки колгоспного двору не претендував та не претендує. Вважає, що є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину у встановлений законом спосіб.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 20.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

19.03.2025 позивач подала заяву про зміну позовних вимог, в якій визначивши відповідачем ОСОБА_5 , третіми особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , просить визнати за нею право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору, на 1/8 частку - після смерті сина ОСОБА_7 та на 3/8 частки - після смерті чоловіка ОСОБА_6 , всього на частки житлового будинку.

Вказала, що станом на 1991 рік в спірному житловому будинку, окрім неї, були зареєстровані: чоловік ОСОБА_6 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_7 , тобто їм належало по частині колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_7 , спадкова справа після його смерті не відкривалась. Спадкоємців першої черги, окрім позивача та батька ОСОБА_6 , не має.

Після смерті сина ОСОБА_8 позивач з чоловіком фактично прийняли спадщину, як спадкоємці першої черги на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, їх частини стали складати по 3/8 кожному, тобто по частині, які мали, та частина ОСОБА_8 , розділена між ними. Таким чином, після смерті члена колгоспного двору сина ОСОБА_7 , частки позивача з чоловіком стали складати по 1/8 кожному, а частка сина ОСОБА_5 1/4.

Зауважила, що є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_6 , оскільки всі його діти відмовилися від прийняття спадщини, а на момент його смерті йому належала 1/8 частка, яку вона і повинна успадкувати та разом з її часткою, що складає частки спірного житлового будинку, саме на цю частку просить визнати за нею право власності.

06.05.2025 відповідач ОСОБА_5 надав заяву, посвідчену 02.05.2025 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ключніковою В.О., зареєстровану в реєстрі за №486, в якій просить суд прийняти його відмову від права на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати право власності на цю частину за позивачем ОСОБА_1 . Вважає, що таким рішенням спір буде врегульованим, підтвердив відсутність будь-яких претензій як зараз, так і в майбутньому до позивача відносно предмету спору. Підтвердив, що розуміє всі наслідки відмови від права на частину в житловому будинку, на які має право як член колгоспного двору.

22.05.2025 позивач надала заяву, в якій вказала, що 08.05.2025 в підготовчому судовому засіданні їй стало відомо, що син ОСОБА_5 відмовився від свого права на частку у колгоспному дворі, тому просить визнати за нею право власності на весь будинок, як викладено у первісній позовній заяві.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Представник позивача адвокат Куляшова С.М. позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

Кожен із відповідачів надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки відповідачі визнали пред`явлений позов, суд враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 09.01.1960 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчать дані свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис №1.

За даними свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 02.03.1993 виконкомом Заміської сільської ради за реєстровим №175 в реєстровій книзі №1, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в цілому належить колгоспному двору, головою якого значиться ОСОБА_6 , що також підтверджується даними технічного паспорту, виготовленого КП «Валківське БТІ» станом на 12.09.2024, інвентаризаційна справа №197, та інформаційними довідками КП «Валківське БТІ» від 13.11.2024.

Згідно довідки №13.05-51/160 від 06.12.2024, відповідно до запису у по господарській книзі №1 Заміської сільської ради Валківського району Харківської області за 1991-1995 роки, номер особового рахунку НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 значаться: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Із паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 29.04.1996 Валківським РВ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 з 06.05.1996 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №25 від 18.09.2003. Після його смерті спадкова справа не відкривалась, що слідує із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80320460 від 04.03.2025.

Враховуючи, що його батьки є спадкоємцями 1 черги, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняли спадщину після смерті сина у встановлені законом строки, так як проживали та були зареєстровані за однією адресою з померлим.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис №15 від 16.09.2013.

Зі змісту інформації Валківської ДНК Харківської області №1189/02-14 від 27.11.2024, спадкова справа №54/2014 рік щодо майна померлого ОСОБА_6 відкрита 04.03.2014 на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини за законом згідно ст.1261 ЦК України, зареєстрованої у книзі обліку та реєстрацій спадкових справ за №132. Діти спадкодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від належних їм часток у спадщині відмовились, про що 04.03.2014 подали заяви до нотаріальної контори, які зареєстровані у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №133,134,135,136. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори станом на 27.11.2024 не надходили. Відомості про заповіт ОСОБА_6 відсутні.

10.03.2015 позивачу видано свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,3231 га, кадастровий номер :03:000:0446, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Заміської сільської ради Валківського району Харківської області. Свідоцтва про право на спадщину щодо іншого майна спадкодавця ОСОБА_6 станом на 27.11.2024 не видавались.

До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який належить до колгоспного типу двору та за життя голови двору ОСОБА_6 не був переоформлений на робочий тип двору і відповідно не був належним чином зареєстрований згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013, на цей час переоформити неможливо так як один із власників помер. Крім того, невизначені майнові права інших членів колгоспного двору (у разі наявності таких), тому склад спадкового майна є невизначеним, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У цьому випадку питання спадкування житлового будинку має бути вирішене у судовому порядку.

У відповідності до ст.318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені у ст.2 ЦК України.

За ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст.1299 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.120-126 ЦК України в редакції 18.07.1963, які втратили чинність на підставі ЗУ №3718-12 від 16.12.1993. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов`язків щодо майна колгоспного двору іншими суб`єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою.

Ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом.

За положеннями ст.120,123 ЦК України (в редакції 18.07.1963), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності (п.2 ч.1 ст.346 ЦК України).

Ч.1 ст.347 ЦК України визначено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В цьому випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Аналізуючи наведені правові норми, суд доходить висновку, що померлий ОСОБА_6 , як голова колгоспного двору, його померлий син ОСОБА_7 , а також дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_5 як члени колгоспного двору, станом на 15.04.1991 не втратили право власності на спірний будинок.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, яка має частку в праві спільної сумісної власності, є єдиним спадкоємцем померлих співвласників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з урахуванням відмови співвласника ОСОБА_5 від своєї частки, має передбачене законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в цілому, але через відсутність правовстановлюючого документа, чинного на час розгляду справи, з визначеними частками та смерті двох співвласників, не може оформити його в нотаріальній конторі.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29.05.2025.

Суддя А.П. Токмакова