ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2853/24

Провадження № 22-ц/820/1119/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю сторін та їх представників,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року, суддя Бондарчук Л.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата, ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадкоємці першої черги відсутні, оскільки він не був одружений та не мав дітей.

Спадкоємцями другої черги був рідний брат померлого, ОСОБА_4 та вона, рідна сестра померлого.

Однак, вона пропустила визначений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини.

Причиною пропуску цього строку стало погіршення її стану здоров`я через похилий вік.

Крім того, у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення, постійні повітряні тривоги та обстріли м. Старокостянтинів, вона боялась їхати до нотаріуса.

Також послалася на зміни у законодавстві щодо збільшення строків оформлення спадщини, які згодом було скасовано.

06.09.2024 року вона звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак отримала відмову, оскільки спадкова справа була заведена за заявою іншого спадкоємця, брата ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Його спадкоємцем є дружина, відповідач по справі ОСОБА_2 , з якою він одружився перед смертю.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24.02.2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено поважність пропуску строку на прийняття спадщини. Постанова КМУ від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», на яку зробив посилання позивач у поданій апеляційній скарзі суперечить ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Крім посилання на доводи, які були зазначені позивачем у позовній заяві, ОСОБА_1 вказала також на формальний розгляд справи судом, який не врахував її доводів, зокрема, щодо помилковості її розуміння вимог закону щодо строку для прийняття спадщини у період воєнного стану.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 не вжила своєчасно заходів з метою прийняття спадщини. Обґрунтованих підстав щодо неможливості звернення до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк, не зазначила, відтак судом ухвалено законне рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач та її представник в суді заперечили проти апеляційної скарги, повністю підтримали оскаржуване судове рішення.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був рідним братом позивача. На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

05.05.2023 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №204/2023 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заявою його рідного брата, ОСОБА_4 , який в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

16.01.2024 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №15/2024.

Заяви про прийняття спадщини подали дружина ОСОБА_2 , сестра ОСОБА_1 , племінниця ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка у заяві зазначила, що вона є дочкою спадкодавця, однак в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою дружини померлого, ОСОБА_2 .

06.09.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак отримала письмову відмову за №1253/01-16 від 06.09.2024 року, оскільки спадкова справа заведена за заявою іншого спадкоємця, брата ОСОБА_4 , а вона не була зареєстрована за адресою проживання спадкодавця на день його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду від 20.03.2024 року у справі №545/1231/23).

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі №6-1486цс15, від 23.08.2017 року у справі №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, від 17.10.2019 року у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 року у справі №487/2375/18, від 31.01.2020 року у справі №450/1383/18, від 17.08.2023 року у справі №626/274/22, від 10.07.2024 року у справі №522/13476/23.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 року у справі №548/2415/21).

Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 31.07.2024 року у справі №706/275/22 (провадження №61-12010св23).

За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення (постанови Верховного Суду від 03.04.2024 року у справі №639/8197/21 (провадження №61-14773св23).

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18), від 17.03.2021 року у справі №638/17145/17 (провадження №61-17764св20), від 26.10.2022 року у справі №522/17925/16 (провадження №61-1122св22), від 16.11.2023 року у справі №523/4713/19 (провадження №61-10052св23).

Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі №686/5757/23).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі, яка переглядається, як на поважну причину неподання заяви про прийняття спадщини в установлені законом строки ОСОБА_1 послалася на погіршення стану здоров`я, яке відбулося у зв`язку зі смертю спадкодавця, що було викликано її депресивним станом. Через періодичні обстріли м. Старокостянтинів позивач боялася за своє життя та здоров`я, у зв`язку з чим не могла прибути до нотаріуса.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у справі обставин, пов`язаних з існуванням об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали позивачу подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, зокрема, поштовим або електронним зв`язком.

Доводи ОСОБА_1 щодо її правової необізнаності та амбулаторного лікування були предметом дослідження в суді першої інстанції та обґрунтовано відхилені.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 травня 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова