Провадження № 2/686/465/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю представника позивача Ксьондзика Ю.Ю.

представників відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_2

та третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та третьої особи ОСОБА_3 , яка подала самостійно позовну заяву до ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння у спільну сумісну власність,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_3 про витребування житлового будинку загальною площею 245,5 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,1 га з кадастровим номером :11:001:0048, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння відповідача, посилаючись на те, що він набув право власності на них внаслідок недобросовісної поведінки, зловживаючи своїм правом, оскільки приховував від державного виконавця повернення частково боргу за договором позики. Крім того, приватний виконавець порушив права третіх осіб на вказані об`єкти нерухомості та передав майно, на яке поширюється право спільної сумісної власності ОСОБА_3 .

Третя особа ОСОБА_3 подала самостійно позовну заяву до ОСОБА_5 про витребування вищезгаданого майна з чужого незаконного володіння, у спільну сумісну власність її та ОСОБА_4 , посилаючись на те, що воно було придбане за час шлюбу та за спільні кошти подружжя. А тому його відчуження відбувалось без її згоди. Крім того, не взято до уваги приватним виконавцем та приватними нотаріусом наявність на нього обтяження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 4 лютого 2025 року прийнято дану позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а проти позову третьої особи ОСОБА_3 заперечує,оскільки вони виключають вимоги позивача ОСОБА_4 .

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовів заперечують, посилаючись на наявність заборгованості ОСОБА_4 за договором позики, про відмову ОСОБА_3 в судовому порядку щодо поділу майна подружжя. Крім того, зазначають, що арешт вказаного майна був здійснений в інтересах ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_5 .

В судовому засіданні третя особа свої самостійні вимоги щодо предмета спору підтримала, а щодо позовних вимог ОСОБА_4 - покладається на думку суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Так, постановою Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користьОСОБА_6 заборгованість за договором позики в сумі 30830 доларів США та 16880 Євро.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14 березня 2019 року замінено стягувача ОСОБА_6 його правонаступником ОСОБА_5 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. від 25 липня 2019 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, в тому числі: житловий будинок, загальною площею 245,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2019 року накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 245,5 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1 га з кадастровим номером :11:001:0048, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказану земельну ділянку ОСОБА_4 за згоди дружини ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 28 грудня 2005 року. На ній побудовано та здано в експлуатацію житловий будинок.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 4 серпня 1995 року по 17 червня 2020 року.

За умовами шлюбного договору, укладеного між ними 8 травня 2020 року, вказані об`єкти нерухомості належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

Однак, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаних об`єктів нерухомого майна зазначено ОСОБА_4 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. від 7 листопада 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_8 визначити вартість житлового будинку, загальною площею 245,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 30 листопада 2019 року він визначив його вартість, яка складає 1578559 грн. (курс долара США становив 2403 грн. 56 коп. за 100 доларів США).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. від 23 січня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПП «Консалтингова група «Агро експерт» визначити вартість земельної ділянки, площею 0,1 га з кадастровим номером :11:001:0048, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 3 лютого 2020 року він визначив її вартість, яка складає 172000 грн. (курс долара США становив 25 грн. 0294 коп. за 1 долар США).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. від 25 травня 2020 року вказані об`єкти нерухомого майна передано стягувачу ОСОБА_5 в рахунок погашення вищезгаданої заборгованості та зареєстровано за ним право власності на них, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2024 року відмовлено в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Кушал Д.В., ДП Сетам про поділ майна подружжя, визнання недійсними документів, скасування свідоцт та записів про реєстрацію права власності щодо нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до вимог ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року (справа №925/1351/19) зазначається, що відповідно у контексті наявності (відсутності) волі продавця майна в процедурах примусового відчуження в межах виконавчого провадження слід враховувати обмеження правосуб`єктності власника майна, яке у даному випадку відбувається на підставі прямих, імперативних законодавчих приписів, що пов`язується з особливими завданнями та цілями правового регулювання виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець здійснює покладені на нього функції з реалізації майна, на яке звернено стягнення; натомість у боржника як власника майна у межах виконавчого провадження залишається процесуальне право оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця, право оскарження судових актів (рішень, ухвал), а також право на відшкодування шкоди, заподіяної діями державного виконавця. Саме тому відповідно до частини другої статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 ЦК України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Таким чином, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок, загальною площею 245,5 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1 га з кадастровим номером :11:001:0048, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на законних підставах.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_3 , яка подала самостійно позовну заяву, є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 328, 368 ч. 3, 387, 388 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 65 ч. 4, 68 ч. 1, 69, 70 ч. 1 СК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_3 про витребування житлового будинку загальною площею 245,5 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,1 га з кадастровим номером :11:001:0048, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння відповідача відмовити.

У позові третьої особи ОСОБА_3 , яка подала самостійно позовну заяву до ОСОБА_5 про витребування житлового будинку загальною площею 245,5 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,1 га з кадастровим номером :11:001:0048, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння відповідача у спільну сумісну власність її та ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

19.05.2025