Дата документу 22.05.2025Справа № 552/6997/23
Провадження № 2/554/882/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіти М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач ОСОБА_3 з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, в якому зазначив, що він 07 червня 20221 року позичив кошти ОСОБА_4 у розмірі 150 000,00 гривень, про що власноручно написана розписка відповідачем. ОСОБА_4 зобов`язався повернути гроші до 31 вересня 2021 року. Відповідач частково повернув позику у розмірі 40 745,00 гривень, але повністю зобов`язання не виконав. Сума основного боргу на 08 січня 2023 року становить 109 255,00 гривень. На підставі ст.1048 ЦК України він просить стягнути з відповідача на його користь проценти за користування позикою у розмірі 2 187,49 гривень, про що надає розрахунок, а також стягнути суму інфляційних втрат у розмірі 31 913,50 гривень та трьох процентів річних з простроченої суми в розмірі 4 259,24 гривні, що вирахувані на підставі ст.ст.1050,625 ЦК України.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.05.2024 року було відкрито провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2024 року було закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави».

Позивач та його представник адвокат Титаренко Ю.Д. про дату та час засідання повідомлялися належним чином, надіслали заяви про розгляд справи без участі та про відкладення.

Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем ОСОБА_1 надані документи: копія розписки, що датована 08.12.2016 року, в якій вказано (російською мовою) « ОСОБА_5 » взяв у борг 13 000 доларів США, зобов`язується повернути 01.03.2019 року, в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; Вимогу про повернення коштів від 26.09.2023 року, а також документи, що посвідчують позивача та свідків.

В ч.2 ст.78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 1047 Цивільного Кодексу України - Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Тобто, договір позики (займу) коштів може бути підтверджений лише письмовим доказом (розпискою), а інші докази не можуть братися до уваги, тому відсутні підстави вислуховувати пояснення свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно до ч.1 ст.79 ЦПК України , достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В статті 80 ЦПК України закріплено - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи наданий позивачем доказ Розписку, суд вважає є неналежним та недопустимим.

Так, позивачем або його представником адвокатом Титаренко Ю.Д., які неодноразово викликались в судові засідання, не надано оригіналу розписки, яка підтверджує виникли правовідносини між позивачем та відповідачем.

Більш того, копія розписки, що міститься в матеріалах справи, незавірена належним чином.

Суд вважає, що копія розписки надана позивачем не є належними та допустимим доказом, тому позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

Також суд вказує, що розписка написана російської мовою, в якій зазначено, що гроші в борг взяв « ОСОБА_5 », а відповідачем по справі вказаний - ОСОБА_2 .

Тобто, суд позбавлений можливості встановити чи є відповідач належним.

Копія Розписки містить виправлення відносно дати повернення коштів 2019 рік, що викликає сумніві в правдивості зазначеної обставини.

Інші документи, що надані позивачем - Вимога про повернення коштів від 26.09.2023 року, а також документи, що посвідчують позивача та свідків, не беруться судом до уваги за відсутності доказу Розписки.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та недоведений, тому в позові необхідно відмовити.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Оскільки в позові відмовлено, то судові витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу, які жодним чином не підтверджені, не підлягають відшкодуванню і відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,81,229,263-265, 280, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Е.М. Сініцин.