КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/10212/24

номер провадження 22-ц/824/6822/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року /суддя Мицик Ю.С./

у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення 21 621,27 грн майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 07 грудня 2023 року у м. Львові за участі автомобіля позивача «Land Rover Range Rover» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та автомобіля «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), а також судових витрат, включаючи судовий збір (1 211,20 грн), витрати на транспортно-товарознавчу експертизу (7 500,00 грн) та витрати на правничу допомогу (7 000,00 грн).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 134-142/

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування скарги позивач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 76, 81, 106 ЦПК України, статей 22, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Позивач вважає, що висновок експерта № 3104 від 22 лютого 2024 року, складений судовим експертом Землюком В.В., є належним доказом розміру збитків (62 800,32 грн), тоді як звіт відповідача № 51-D/14/69 від 05 березня 2024 року не відповідає вимогам законодавства, оскільки виконаний без особистого огляду автомобіля оцінювачем, а джерела інформації про ціни запчастин (веб-сайти avtopro.ua, massive.ua) є ненадійними. Відповідач не спростував належність та допустимість висновку експерта, а суд не мотивував його відхилення. Також посилався на ігнорування судом висновків Верховного Суду, зокрема щодо відсутності необхідності підтвердження факту ремонту для визначення розміру збитків (постанови від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, від 22.04.2019 у справі № 761/14285/16-ц).

Відповідач, ПАТ «НАСК «ОРАНТА», у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Відповідач зазначає, що звіт № 51-D/14/69 від 05 березня 2024 року відповідає вимогам Методики та Закону № 1961-IV, а оцінювач ФОП ОСОБА_3 має необхідну кваліфікацію. Позивач погодився на визначення збитків без особистого огляду автомобіля оцінювачем, що підтверджується заявою про страхове відшкодування. Позивач не надав доказів здійснення ремонту чи закупівлі запчастин, що унеможливлює врахування висновку експерта № 3104. Витрати на експертизу (7 500,00 грн) не підлягають відшкодуванню, оскільки страховик виконав обов`язок щодо направлення представника для огляду в установлений строк.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 07 грудня 2023 року внаслідок ДТП, спричиненої виною ОСОБА_4 , було пошкоджено автомобіль позивача «Land Rover Range Rover» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором № 218218212.

Відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 32 537,38 грн на підставі звіту № 51-D/14/69 від 05 березня 2024 року.

Позивач, не погодившись із сумою відшкодування, замовив висновок транспортно-товарознавчої експертизи № 3104 від 22 лютого 2024 року, який визначив розмір збитків у 62 800,32 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», вірно керувався статтями 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, статтями 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, статтями 5, 6, 22, 28, 29, 34, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, а також положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 1074/8395 (в редакції від 24.07.2009 № 1335/5/1159).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» належним чином виконало свої зобов`язання за договором страхування, виплативши позивачу страхове відшкодування у розмірі 32 537,38 грн на підставі звіту № 51-D/14/69 від 05.03.2024, який відповідає вимогам законодавства. Висновок експерта № 3104 від 22.02.2024, наданий позивачем, не взято до уваги, оскільки він був замовлений за власною ініціативою позивача, а позивач не надав доказів здійснення ремонту.

Доводи апеляційної скарги, є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції порушив статті 76, 81, 106 ЦПК України, статті 22, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, а також Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Водночас, встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виконало свої зобов`язання за договором страхування, виплативши страхове відшкодування у розмірі 32 537,38 грн на підставі звіту № 51-D/14/69 від 05.03.2024, складеного ФОП ОСОБА_3 , який відповідає п. 8.5.10, 8.5.11 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Згідно з п. 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV, страховик має право залучати оцінювачів, що було зроблено відповідачем.

Апелянт наполягає, що суд безпідставно відхилив висновок транспортно-товарознавчої експертизи № 3104, складений судовим експертом Землюком В.В., який визначив збитки у розмірі 62 800,32 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, що встановлюють обставини справи, однак ст. 81 ЦПК України покладає на сторони обов`язок довести обставини, на які вони посилаються.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що висновок № 3104 був замовлений позивачем за власною ініціативою, а його розрахунок виконаний станом на 17.02.2024, а не на дату ДТП (07.12.2023), що не відповідає п. 4.6 Методики, який вимагає актуальності джерел інформації на дату оцінки. Натомість звіт № 51-D/14/69, наданий відповідачем, базується на даних, актуальних на момент ДТП, і виконаний із дотриманням п. 5.1 Методики, що дозволяє визначення збитків без особистого огляду за наявності матеріалів огляду, погоджених позивачем у заяві про страхове відшкодування. Отже, звіт відповідача є належним і достатнім для визначення розміру збитків, тоді як висновок позивача не спростовує актуальність даних, використаних страховиком.

Апелянт посилається на постанови Верховного Суду від 13.03.2018 (справа № 910/9396/17) та від 22.04.2019 (справа № 761/14285/16-ц), які вказують, що розмір збитків не вимагає підтвердження ремонту. Проте, корегування вартості ремонту можливе за умови документального підтвердження відновлення автомобіля на спеціалізованому підприємстві, чого позивач не зробив. Крім того, відповідно до ст. 22 ЦК України, збитки включають реальні втрати, які позивач не довів, оскільки не надав доказів фактичних витрат на ремонт чи закупівлю запчастин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: