печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань Сміян А.Ю.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди обладнання № ОО23-02-22-01-О у сумі 29 880,00 грн., що складається з заборгованості з орендної плати 12 000,00 грн., неустойки 12 000,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренд 5 880,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 720,00 грн. та судовий збір.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди обладнання № ОО23-02-22-01-О у сумі 29 880,00 грн, що складається з заборгованості з орендної плати 12 000,00 грн, неустойки 12 000,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренд 5 880,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6 720,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

23.01.2025 року представник позивача, в порядку ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі, посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, які були понесені позивачем та про орієнтований розмір яких було заявлено представником позивача у поданій позовній заяві у розмірі 6 720,00 грн.

18.03.2025 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначав, що обсяг послуг адвоката у сумі 6 720,00 грн є завищеним, тому просив цю суму зменшити до 125,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій .

Відповідач у судове засідання не з`явилась; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вирішив розглядати заяву за відсутності учасників справи.

Дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі, перевіривши зміст судового рішення та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Дотримання стороною викладеного вище порядку, передбаченого нормами права ЦПК України, необхідно для інформування іншої сторони про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які можуть бути покладені на неї судом за наслідками розгляду справи, що може вплинути на стратегією захисту прав та інтересів такої сторони під час розгляду справи, що враховується судом під час визначення розміру судових витрат, що заявлені до відшкодування.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28.04.2023 року у справі №924/427/22.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди обладнання № ОО23-02-22-01-О у сумі 29 880,00 грн., що складається з заборгованості з орендної плати 12 000,00 грн., неустойки 12 000,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренд 5 880,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6 720,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи.

Враховуючи те, що при ухвалені судового рішення по справі № 757/10897/24 було вирішено питання про розподіл судових витрат, у суду відсутні правові підстави для прийняття додаткового рішення у справі, а тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127, 133, 137, 141, 246, 247, 263-265, 270, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 23.04.2025 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ