СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/533/25

пр. № 2/759/2084/25

26 травня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за ними права власності по 1/8 частині квартири АДРЕСА_1 кожному, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло від 19.06.1998 року, виданим Ленінградською районною держадміністрацією м. Києва, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/4 частині кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 була відкрита спадкова справа №401/2000 у Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі. Позивачі, як спадкоємці першої черги (дружина та син померлого), фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті ОСОБА_4 вони проживали разом з ним за однією адресою та вели спільне господарство.

Однак, 15.11.2024 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з втратою оригіналу спадкової справи та неможливістю вчинити будь-яку нотаріальну дію, оскільки нотаріальна справа №401/2000 була передана до Київського державного нотаріального архіву на зберігання, проте внаслідок пожежі згоріла.

Позивачі зазначають, що відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об`єктивні перешкоди для реалізації їхніх прав власників, а тому вони вимушені звернутися до суду за захистом свого порушеного цивільного права.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

20 січня 2025 року надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року закрито підготовче засідання.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, просив проводити судовий розгляд без участі.

З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів та матеріалів, що відповідає принципам розумних строків розгляду справи та диспозитивності цивільного судочинства..

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були власниками квартири АДРЕСА_1 по 1/4 частині кожен, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.06.1998 року та інформацією КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № КВ-2024 № 35677 від 09.10.2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкова справа після його смерті була відкрита 06.04.2000 року.

Відповідно до положень Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Спадкоємцем визнається той, хто фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання від 27.09.2024 року, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час його смерті за однією адресою. Це свідчить про фактичне прийняття ними спадщини відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР та частини 3 статті 1268 ЦК України, яка застосовується до відносин, що виникли після набрання чинності ЦК України 2004 року, але її принципи відповідають раніше діючому законодавству.

Судом також встановлено, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з втратою оригіналу спадкової справи внаслідок пожежі, що підтверджується постановою державного нотаріуса від 15.11.2024 року. Ця обставина є перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та свідчить про необхідність звернення до суду для захисту порушеного права позивачів.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Конституція України в частині 4 статті 41 проголошує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, і що право приватної власності є непорушним.

Стаття 16 Цивільного кодексу України (2004 року) закріплює право кожної особи звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з позовом.

Одним із способів захисту права власності є визнання права власності. Стаття 392 Цивільного кодексу України прямо передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Після смерті ОСОБА_4 , його частка у квартирі становила 1/4. Спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, кожен з позивачів має право на успадкування половини від частки померлого, тобто 1/4?2=1/8 частини квартири.

З огляду на те, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, фактично прийняли спадщину, а також враховуючи неможливість оформити спадкові права в нотаріальному порядку через об`єктивні обставини (втрату спадкової справи), суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 316-319, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 133, 136, 175-177, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко