УХВАЛА

26 травня 2025 року

м. Київ

справа № 489/8561/23

провадження № 61-8399св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у складі колегії суддів Царюк Л. М., Базовкіної Т. М., Яворської Ж. М.,

у справі за скаргою Окружної прокуратури м. Миколаєва в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради на дії головного державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 Окружна прокуратура м. Миколаєва в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби

у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса) (далі - Інгульський ВДВС) Степанець-Лосєвої М. С., в якій просила визнати протиправними дії головного державного виконавця Інгульського ВДВС Степанець-Лосєвої М. С. (далі - державний виконавець) та скасувати повідомлення від 11 грудня 2023 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа у справі № 1/1416/429/2012, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 13 травня 2013 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2024 року в задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва задоволено частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2024 року скасовано, провадження у справі № 489/8561/23 закрито.

Повідомлено Окружну прокуратуру м. Миколаєва, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду, протягом десяти днів з дня отримання постанови заявник має право звернутися до Миколаївського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

18 червня 2024 року перший заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури, через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду

із касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду

від 21 травня 2024 року, в якій заявник, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

21 серпня 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження

у справі за поданою касаційною скаргою, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу.

У серпні 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за скаргою Окружної прокуратури м. Миколаєва в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради на дії головного державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними в справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська