Провадження № 2-др/369/68/25
14.04.2025 м. Київ
У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - «Відповідач») з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яким просив Стягнути з Відповідача на користь Позивача - ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі: 49 458,04 грн. та понесені судові витрати
21 лютого 2025 року судом прийнято рішення у справі про задоволення позову:
24 лютого 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області Позивачем було подано Заяву про долучення доказів понесення витрат Позивача на професійну правничу допомогу та винесення додаткового рішення (надалі - «Заява»). Позивач просив Суд першої інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат, які були понесені Позивачем на професійну правничу допомогу.
Розгляд Заяви Позивача призначено на 14 квітня 2025 року о 15:45 год.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення повідомлялись належним чином.
Від представника Позивача адвоката Бітківського В.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності Позивача та його представника.
Позивачем, на виконання ч.1. ст. 134 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») на аркуші 7 Позовної заяви визначено орієнтовний розмір судових витрат, які Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, який складає 20 000 (двадцять тисяч гривень) 00 коп.
У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем на виконання абзацу 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України на аркуші 7 Позовної заяви повідомлено Суд про те, що останній бажає подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дня винесення рішення у даній Справі.
Згідно з частиною 1 статті 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Зважаючи на той факт що Рішення у даній справі прийнято 21 лютого 2025 року, то встановлений абзацом 2 частини 8 статті 141 ЦПК України п`ятиденний строк подання доказів понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу починає свій перебіг з 22 лютого 2025 року та закінчується 26 лютого 2025 року, отже Заява і докази понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу подані у строки встановлені законодавством.
Суд, перевіривши доводи заяви та заперечень щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, приходить до наступного.
05 вересня 2024 року між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Міжнародна рада адвокатів» укладено Договір № 05/09/2024 про надання правової (правничої) допомоги (надалі - «Договір»).
У пункті 1.1. Договору про надання правової (правничої) допомоги зазначено, що АО «Міжнародна рада адвокатів» бере на себе зобов`язання щодо надання правової (правничої) допомоги Замовнику в спорі останнього до ОСОБА_2 , третя особа: ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а Замовник зобов`язаний оплатити надані Послуги у порядку та строки обумовлені в даному Договорі.
У частині 3 статті 131-2 Конституції України зазначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Частиною ч. 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Тобто професійна правнича допомоги у суді надається виключно адвокатом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У частині 2 статті 141 ЦПК України зазначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У пункті 2.1.10 Договору зазначено, що для надання правничої допомоги Замовнику, Виконавець призначає відповідальних осіб: 1) Бітківський Володимир Михайлович - тел. НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно пункту 3.1. Договору правову (правничу) допомогу, що надається Виконавцем, Замовник оплачує в національній валюті України - гривні, на умовах передбачених п. 3.2. цього Договору.
У пункті 3.2. Договору зазначено, що вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику за цим Договором, визначаються з урахуванням Додатку №1 до Договору «Вартість правничої допомоги». Фактично надані Послуги фіксуються в Актах надання правничої допомоги (надалі - «Акти»), які підписуються Сторонами поетапно (не рідше ніж два рази в місяць, якщо в такий період надавалася правова (правнича) допомога). Вартість наданих Послуг оплачується Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця, що зазначений у реквізитах даного Договору, на підставі рахунку (рахунків) який (які) формуються Виконавцем у відповідності з Актами, наступними етапами:
3.2.1. При представництві інтересів Замовника у суді першої інстанції - протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня винесення рішення по суті справи, закриття провадження по справі, залишення позову без розгляду.
12 вересня 2024 року між Замовником (Позивачем) та Виконавцем (АО «Міжнародна рада адвокатів») підписано Акт № 01 надання правничої допомоги (надалі - «Акт № 01») у якому наведено детальний опис наданих Виконавцем послуг та їх вартість, зокрема у пункті 2 Акту № 01 зазначено, що Виконавцем було надано Замовнику правничу (правову) допомогу, що за часом становить 7 (сім) годин 30 хвилин, вартість якої складає 10 250 (десять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок (ПДВ Нуль гривень 00 копійок).
14 лютого 2025 року між Замовником (Позивачем) та Виконавцем (АО «Міжнародна рада адвокатів») підписано Акт № 02 надання правничої допомоги (надалі - «Акт № 02») у якому наведено детальний опис наданих Виконавцем послуг та їх вартість, зокрема у пункті 2 Акту № 02 зазначено, що Виконавцем було надано Замовнику правничу (правову) допомогу, що за часом становить 2 (дві) години 30 хвилин, вартість якої складає 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок (ПДВ Нуль гривень 00 копійок).
21 лютого 2025 року між Замовником (Позивачем) та Виконавцем (АО «Міжнародна рада адвокатів») підписано Акт № 03 надання правничої допомоги (надалі - «Акт № 03») у якому наведено детальний опис наданих Виконавцем послуг та їх вартість, зокрема у пункті 2 Акту № 03 зазначено, що Виконавцем було надано Замовнику правничу (правову) допомогу, що за часом становить 4 (чотири) години 30 хвилин, вартість якої складає 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок (ПДВ Нуль гривень 00 копійок).
На підставі Актів № 01-№03 Виконавцем сформовано та передано Замовнику для оплати Рахунок на оплату № 01 від 21 лютого 2025 року на суму 17 250, 00 грн.
Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України надано право Позивачу на компенсацію не тільки сплачених витрат на професійну правничу допомогу, але й витрат, які підлягають сплаті, та зважаючи на той факт, що докази сплати станом на день подання Заяви відсутні, оскільки законодавством визначений 5-тиденний строк надання таких доказів, з дня винесення Рішення (який, закінчується 26 лютого 2025 року), а строк оплати Рахунку №01 не закінчився (до 13.03.2025 року), тому що є всі підстави для компенсації витрат останнього, які останні несе у майбутньому.
Зазначена вище позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у ДОДАТКОВІЙ ПОСТАНОВІ У СПРАВІ № 9901/350/18 ВІД 12 ВЕРЕСНЯ 2019 РОКУ ВЕЛИКА ПАЛАТА ВЕРХОВНОГО СУДУ СФОРМУВАЛА НАСТУПНУ ПРАВОВУ ПОЗИЦІЮ:
«Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги…
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами…
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву…
Так, представником ОСОБА_1 - Попковим П. О. на підтвердження понесених витрат додано до заяви, зокрема, АКТ від 6 червня 2019 року № 05-554 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 22 грудня 2016 року № 01/16…
Водночас Велика Палата Верховного Суду констатує, що обов`язок доведення неспівмірності та можливого зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зокрема щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу ВРУ у розмірі 10 000 грн, покладається на відповідача (пункт 3 акта).
Разом з тим ВРУ аргументів та доказів такої неспівмірності Великій Палаті Верховного Суду не надала, тому ці витрати позивача підлягають стягненню у повному обсязі…».
ТІЄЇ Ж ДУМКИ, ЩОДО МОЖЛИВОСТІ СТЯГНЕННЯ ВИТРАТ НА ПРОФЕСІЙНУ ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ, ЯКІ НЕ ОПЛАЧЕНІ НА МОМЕНТ ВИНЕСЕННЯ РІШЕННЯ, ДІЙШЛА Й ОБ`ЄДНАНА ПАЛАТА ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ СУДДІВ КАСАЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ У ПОСТАНОВІ ВІД 03 ЖОВТНЯ 2019 РОКУ, СПРАВА № 922/445/19, А САМЕ:
«Однак об`єднана палата не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового стягнення спірних витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що ухвалюючи рішення і постанову у справі в оскарженій частині (щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу) суди допустили неправильне застосування норм процесуального права, зокрема статті 126 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до прийняття судами попередніх інстанцій незаконних судових рішень у відповідній частині.
Так, господарські суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, ТАК І ТІЄЇ, ЩО ЛИШЕ ПІДЛЯГАЄ СПЛАТІ (БУДЕ СПЛАЧЕНА) ВІДПОВІДНОЮ СТОРОНОЮ АБО ТРЕТЬОЮ ОСОБОЮ.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)…
Таким чином, ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований судами факт надання адвокатом Максименком А. Ю. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.11.2011 № 1114, довіреність від 14.01.2019) професійної правничої допомоги у цій справі у суді першої інстанції на спірну суму (35 000,00 грн), об`єднана палата дійшла висновку, що рішення і постанову у справі слід скасувати у частині відмови у стягненні з відповідача 15 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та прийняти у зазначеній частині нове рішення, згідно з яким стягнути з відповідача на користь позивача 15 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Отже, наведені у касаційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій у зазначеному випадку положень глави 8 Господарського процесуального кодексу України, якими унормовано інститут судових витрат, підтверджено матеріалами справи».
КРІМ ТОГО, У СВОЇХ РІШЕННЯХ ПРОТИ УКРАЇНИ, ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД З ПРАВ ЛЮДИНИ ВИСЛОВИВСЯ, ЩОДО МОЖЛИВОСТІ СТЯГНЕННЯ ВИТРАТ НА ПРОФЕСІЙНУ ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ, ЯКІ НЕ ОПЛАЧЕНІ НА МОМЕНТ ВИНЕСЕННЯ РІШЕННЯ СУДОМ, НАСТУПНИМ ЧИНОМ:
У пункті 115 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бєлоусов проти України» вказано, що «… хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97)».
Пунктом 99 Рішення Європейського суду з прав людини «Родзевілло проти України» було визначено, що «…хоча заявник ще не оплатив надану йому правову допомогу, з документів вбачається, що він зобов`язаний сплатити за неї згідно з договором. Як випливає з матеріалів справи, п. А. Крістенко готував зауваження від імені заявника, а тому має право вимагати винагороду згідно з договором. Відповідно Суд вважає, що зазначені витрати було «фактично зазнано» (див., наприклад, рішення у справі «Бєлоусов проти України»».
У відповідності з Актами № 01-№03 правнича (правова) допомога за Договором Позивачеві надавалася наступними особами:
-адвокатом Бітківським Володимиром Михайловичем (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 5288/10, видане Радою адвокатів Київської області 29 січня 2015 року на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 29.01.2015 року № 20), який є учасником АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ «МІЖНАРОДНА РАДА АДВОКАТІВ» та здійснює свою діяльність у складі Виконавця.
Зазначеним вище працівником АО «Міжнародна рада адвокатів» витрачено 14 (чотирнадцять) години 30 (тридцять) хвилин для надання професійної правничої допомоги Позивачеві за Договором.
Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності з актами, які Позивач фактично поніс складає 17 250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як встановлено, стороною Позивача дотримано норми ст. 141 ЦПК України щодо подання відповідних доказів.
За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказах суд приходить до переконання, що стороною Позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, у зв`язку з розглядом справи, розмір яких Суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатами робіт, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.
Суд звертаю увагу додатково звертає увагу, що від Відповідача не надходило клопотання про зменшення судових витрат.
Окрім того, відповідно частині 9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Суд звертає увагу, що спір виник виключно внаслідок неправильних дій Відповідача, який ухилився від виконання зобов`язань по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП. Тому на Відповідача покладаються всі витрати Позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 17 250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
При цьому, як вище вказувалося, від Відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача адвоката Бітківського В.М., подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 17 250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 27.05.2025 року.

Суддя А.В. Янченко