РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

судді Балацької О.Р., з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.

учасників справи:

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявника адвокат Луцик К.В.

заінтересована особа представник РРУП ГУНП в Рівненській області Воробей М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про видачу обмежувального припису, та керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України,

встановив:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Луцик К.В., звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області, заінтересована особа ОСОБА_2 , в якій просить видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 06 (шість) місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що з 26 листопада 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та спільно проживає з ним у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Зазначила, що під час всього подружнього життя ОСОБА_2 влаштовує конфлікти, застосовує щодо неї фізичне та психологічне насильство.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. ОСОБА_1 додатково пояснила, що протягом багатьох років зазнає психологічного та фізичного домашнього насильства від ОСОБА_2 . У зв`язку з цим вона періодично зверталася до співробітників поліції.

Заінтересована особа старша інспекторка сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадами Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просила заяву підтримати та застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис. Пояснила, що останній перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі в категорії "Кривдник", неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо заявника про що були складені протоколи за с. 173-2 КУпАП України. Крім того, 08.05.2025 року щодо ОСОБА_2 складено два протоколи про застосування термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Луцик К.В., дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 з 11 травня 2005 року року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 .

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2019 року у справі № 569/18196/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86220239), яка набрала законної сили 10 грудня 2019 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 01 вересня 2019 року о 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив сімейний конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_1 , в ході якого вимагав покинути квартиру, шарпав за сумку, чим вчинив психологічне насильство.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року у справі № 569/19255/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86669375), яка набрала законної сили 08 січня 2020 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 06 жовтня 2019 року о 09 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив фізичне та психологічне насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме кричав, ображав нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою та шарпав за одяг.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2019 року у справі № 569/22194/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86564248), яка набрала законної сили 03 січня 2020 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 23 серпня 2019 року близько 08 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 влаштував конфлікт відносно дружини, під час якого ображав нецензурною лайкою, влаштував шарпанину.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 травня 2025 року у справі № 569/9067/25 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127214895), яка набрала законної сили 20 травня 2025 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 27 квітня 2025 року близько 23 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за волосся та руки, штовхав, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю, погіршується емоційний стан та турбується про свою безпеку.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 08.05.2025 року щодо ОСОБА_2 складено два протоколи про застосування термінового заборонного припису стосовно кривдника Серії АА № 470957.З інформації на сайті «Судова влада України» вбачається, що на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області перебувають матеріали щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України).

Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Суд встановив систематичність вчинення насильства кривдником ОСОБА_2 щодо заявниці ОСОБА_1 та наявність ризиків вчинення повторно домашнього насильства щодо неї. Крім того, сам факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до відділу поліції, з підстав вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства, складення протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , які перебували на розгляді у суді, винесення термінового заборонного припису стовно нього є необхідними та достатніми підставами для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на 03 (три) місяці, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань 100 метрів до місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Встановлення заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування), яким є квартира, що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , є тимчасовим заходом, передбаченим ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому фактичне тимчасове обмеження кривдника у праві користування квартирою, суд вважає пропорційним заходом втручання, який здійснюється з метою захисту та забезпечення безпеки постраждалої особи ОСОБА_1 , що передбачено ч. 2 ст. 321 ЦК України, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При цьому, для цілей, зазначених у вказаному вище Законі, з урахуванням обставин цієї справи та того, що до ОСОБА_2 обмежувальний припис застосовується вперше, суд дійшов висновку, що достатнім є встановлення обмежень та заборон для ОСОБА_2 строком на 03 (три) місяці. Відтак, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій статті 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд вважає, що вимоги заяви про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 03 (три) місяці, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань 100 метрів до місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести за рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області та виконавчий комітет Рівненської міської ради шляхом направлення копії рішень суду для взяття на профілактичний облік.

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Героїв Поліції, буд.4; .

Повне судове рішення складено 26 травня 2025 року.

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА