Справа № 199/6808/25
УХВАЛА

20 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Богун О.О., розглянувши заяву Керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову до подання позовної заяви в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у праві користування та розпорядження самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2025 року до суду надійшла заява Керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову до подання позовної заяви в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у праві користування та розпорядження самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заяви посилається на те, що під час реалізації представницьких повноважень Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено, що на підставі вироку Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.11.2022 у справі №932/6560/22 (провадження №1-кп/932/123/23) у кримінальному провадженні №0000109 ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23.02.2023 апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково, та вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.11.2022 у справі №932/6560/22 (провадження №1-кп/932/123/23) у кримінальному провадженні №0000109 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, скасовано та справу призначеного до нового судового розслідування у суді першої інстанції.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2023 у справі №932/6560/22 (провадження №1-кп/932/123/23) кримінальне провадження, за №0000109 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із звільненням останнього від кримінальної відповідальності через закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , використовуючи завідомо підроблені документи, 04.08.2014 незаконно зареєстрував за собою право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 (РНОНМ 01).

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 04.08.2014 року за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер:1682, виданого 04.08.2014 приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О., зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 110 кв.м.. Площа земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, становить 0,2989 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:044:0020).

Управлінням ДАБК Дніпровської міської ради поінформовано, що відомості щодо дозвільної документації чи документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту розташованому за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Відповідно до інформації КП «ДМБТІ» ДМР станом на 31.12.2012 технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності на нерухоме майно за вказаною адресою не проводилась.

Відомості щодо видачі/реєстрації дозвільних документів у сфері містобудування у зв`язку із спорудженням об`єкту нерухомого майна за параметрами пошуку РНОКПП замовника ( НОМЕР_1 ) та за кадастровим номером земельної ділянки в Реєстрі будівельної діяльності - відсутні.

Окрім того, згідно відомостей Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради інформація про відповідні документи, на підставі яких було присвоєно або змінено адресу об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 відсутня. За даними містобудівного кадастру та Адресного плану міста містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва - по АДРЕСА_1 Управління не надавались, паспорти прив`язки тимчасових споруд за вказаною адресою не оформлювались.

Вищевказаний об`єкт нерухомого майна побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому законом порядку, дозвільні документи з питань проектування та будівництва на ній не видавались, офіційна адреса не присвоювалась, а тому вони не є створеними в розумінні ст. 331 Цивільного кодексу України.

За інформацією Дніпровської міської ради звернень від фізичних та юридичних осіб щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Відповідно до інформації Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель ДМР, земельна ділянка за вищевказаною адресою використовується ОСОБА_1 . Міською радою заходи претензійно-позовного характеру по об`єкту нерухомого майна, розташованому за вищевказаною адресою, не вживались.

Згідно інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до переліків договорів оренди землі, наданих Департаментом по роботі з активами ДМР, відсутні відомості стосовно укладання юридичними та/або фізичними особами, зокрема ОСОБА_1 , договорів оренди землі щодо земельної ділянки площею 0,2989 га по АДРЕСА_1 . Згідно інформації Державного земельного кадастру України відсутні дані щодо користування вказаною земельною ділянкою ОСОБА_1 . Згідно інформаційно-комунікаційних систем органів ДПС України по платнику ОСОБА_1 з 01.01.2023 обліковується земельна ділянка по АДРЕСА_1 (як об`єкт сплати земельного податку) проте за період з 01.01,2,022 по 31.12.2022 по вказаній земельній ділянці така інформація відсутня. ОСОБА_1 має заборгованість по земельному податку з фізичних осіб у сумі 3826,42 гри. Заходи зі стягнення заборгованості з останнього у судовому порядку контролюючим органом не вживалися.

Крім того, відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 24.03.2025 №6/5-799 встановлено, що у Реєстрі територіальної громади міста Дніпра відсутні відомості щодо реєстрації осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на викладене, будівництво вказаного об`єкта нерухомості здійснено за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку та без отримання документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт.

У зв`язку з чим, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 110 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Ознайомившись із доводами клопотання про забезпечення позову, розглянувши матеріали позовної заяви, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України та мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Викладені заявником обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, є частково достатніми для обґрунтованого припущення позивачки, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачкою заявлено вимогу вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки накладення арешту на майно може обмежити відповідача розпоряджатися майном на власний розсуд, що однозначно завдасть шкоди його правам та інтересам, а тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 110 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка є у праві власності відповідача ОСОБА_1 .

Заборона вчиняти дії щодо зміни цільового призначення, здійсненні перетворення, поділу, об`єднання спірного нерухомого майна не обмежить прав на володіння вказаним нерухомим майном.

Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час відповідач не позбавляється можливості володіти і користуватися належним йому майном, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову до подання позовної заяви в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у праві користування та розпорядження самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 110 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Ухвала набирає чинності з дня постановлення 17.02.2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки - до 17.02.2028 року

Суддя О.О. Богун

20.05.2025