Провадження № 6/522/210/25
УХВАЛА

14 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу у справі № 522/17681/24-Е за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу у справі № 522/17681/24-Е.

В обґрунтування заяви зазначено, що Приморським районним судом м. Одеси 11.10.2024 видано судовий наказ про стягненняіз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину.

24.10.2024 Приморським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судовий наказ було повернуто у зв`язку з відсутністю дати видачі у виконавчому документі. Окрім того указує, що відповідний напис щодо повернення судового наказу зроблено державним виконавцем на оригіналі наказу, що унеможливлює повторну подачу такого наказу на виконання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву просила задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, зазначає таке.

11 жовтня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

17.10.2024 судовий наказ отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Губіним С. О. (а. с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України слідує, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий документ було втрачено, надавши відповідні докази. Дублікат виконавчого документа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий документ.

Обґрунтовуючи заяву про видачу дубліката судового наказу, заявник посилається на те, що судовий наказ від 11.10.2024 повернуто державним виконавцем без прийняття його до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить повідомлення державного виконавця від 24.10.2024.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі №18/1147/11 сформульовано правовий висновок про те, що для мети отримання дублікату виконавчого документа, виданого на виконання чинного рішення (а іншого не доведено), стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому було видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до органів виконання, оскільки його прагненням є лише виконання чинного судового рішення.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що судовий наказ, виданий 11 жовтня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину знаходиться у ОСОБА_1 , який вона пред`явила для огляду у судовому засіданні.

Отже, правові підстави для видачі дубліката судового наказу від 11.10.2024 відсутні, судовий наказ не втрачено та він знаходиться у ОСОБА_1 .

При цьому обставини, на які посилається заявник як на підставу для видачі дубліката виконавчого документа, не належить до обставин, з якими закон пов`язує можливість видачі його дубліката.

Посилання заявника на те, що на оригіналі судового наказу державним виконавцем зроблено напис щодо повернення судового наказу, що, на її думку, унеможливлює повторну подачу такого наказу на виконання, не є підставою, у розумінні чинного законодавства, для видачі дубліката виконавчого документа.

Разом з тим, вимоги до виконавчого документа визначені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 4 указаного Закону у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відтак, наведені заявником обставини не є підставою для видачі дубліката виконавчого документа, а законодавством визначено інший спосіб, у разі наявності для цього підстав, для приведення виконавчого документа у відповідність із встановленими вимогами.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 354, п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу у справі № 522/17681/24-Е за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на дитину відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 28.05.2025.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА