Справа № 513/30/25
Провадження № 2/513/463/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2025 року Саратський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Рязанової К.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 , про стягнення майнової шкоди,
у с т а н о в и в:
Свої вимоги мотивували тим, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) встановлено факт самовільного пошкодження до ступеня припинення росту деревини породи «Ясен», яку здійснив ОСОБА_1 , мешканець с.Сарата Білгород-Дністровського району, Одеської області. Фактичним виїздом на місце встановлено вчинення самовільної рубки дерев в полезахисній смузі за межами населеного смт. Сарата, 113 км. Автодороги «Одеса-Рені» Саратської ТГ Білгород-Дністровського району Одеської області. Факт порушення природоохоронного законодавства ОСОБА_1 зафіксований державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу - Паніот С.І., про що відповідно до ст. 65-1 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення 09 березня 2023 року № 000399, в якому зазначено, що 10 грудня 2022 року ОСОБА_1 за межами населеного пункту, смт. Сарата 113 км. Автодороги «Одеса-Рені» знищив 14-ть дерев породи «Ясен» за до ступеня припинення росту, діаметром у ширині шийки кореня 8 см. - 1 шт.; 9 см. - 1 шт.; 11 см. 2 шт.; 22 см. 1 шт.; 24 см. 1 шт.; 12 см. - 1 шт.; 13 см. 2 шт.; 14 см. 2 шт.; 18 см. 1 шт.; 19 см. - 1 шт.; 28 см. - 1 шт., що є порушенням ст. 69 Лісового кодексу України.
09 березня 2023 року відповідно до ст. 65-1 КУпАП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000399, якою гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 18, 21, 69 Лісового кодексу України та на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.
Інспекція зверталась до ОСОБА_1 з претензією щодо відшкодування завданої шкоди, однак вирішити дане питання в позасудовому порядку не виявилось за можливе, шкода ОСОБА_1 до теперішнього часу не відшкодована. Тому просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача завдану шкоду.
Представник позивача подав суду клопотання, в якому просив про розгляд справи за відсутності представника позивача, в заяві зазначив, що проти заочного розгляду справи заперечень не має.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідност.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Аналогічні за змістом положення також містяться вст.324 ЦК України.
Відповідно дост.66 Конституції України, передбачено кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки.
Судом встановлено, що 10 грудня 2022 року ОСОБА_1 за межами населеного пункту, смт. Сарата 113 км. Автодороги «Одеса-Рені» знищив 14-ть дерев породи «Ясен» за до ступеня припинення росту, діаметром у ширині шийки кореня 8 см. - 1 шт.; 9 см. - 1 шт.; 11 см. 2 шт.; 22 см. 1 шт.; 24 см. 1 шт.; 12 см. - 1 шт.; 13 см. 2 шт.; 14 см. 2 шт.; 18 см. 1 шт.; 19 см. - 1 шт.; 28 см. - 1 шт., що є порушенням ст. 69 Лісового кодексу України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.69 Лісового кодексу України, тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачено за ст.65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 000399 від 09 березня 2023 року за ст.65-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
За постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) № 000399 від 09 березня 2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.65-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.
Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач вказану шкоду не відшкодував.
Відповідно до ст. 67 ЛК України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно- оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Згідно ст. 68 ЛК України, спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети.
Відповідно до ст. 69 ЛК України, спеціальне використання лісових ресурсів' на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.
Відповідно до ст. 70 ЛК України, заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах.
Згідно ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.
Відповідно до ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Згідно ч.4 ст.68 цього ж Закону підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ст.ст.68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу в наслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Згідно ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що матеріалами справи доведено факт завдання незаконними діями відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди державі, зазначені обставини встановлені постановою про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, у зв`язку з чим суд приходить до висновку що позовні вимоги Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) підлягають задоволенню у повному обсязі.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 3028,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №915 від 13 грудня 2024 року.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати в розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст.66 Конституції України, ст.107 Лісового кодексу України, Законом України «Про охорону навколишнього середовища», Законом України «Про рослинний світ», ст.ст.15, 16, 1166 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 95, 211, 141, 258-259, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позовні вимоги Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 , про стягнення майнової шкоди, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 29 травня 2025 року.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Державна екологічна інспекція Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), , адреса: 65114, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 22.

Відповідач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя К. Ю. Рязанова