Справа № 202/1972/25
Провадження № 2/202/2348/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2025 року

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпра Недобитюк Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди, в якому позивач просив суд: стягнути з держави російська федерація на його користь на відшкодування моральної шкоди 35000 євро - еквівалент 1504272 грн 00 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у розгляду позовної заяви визначено суддю Недобитюк Н.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви, встановлюю, що вона не відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Згідно частини 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Оскільки, позивач не виконав вимоги частини 4 ст. 177 ЦПК України ухвалою судді Недобитюк Н.В. від 03.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди, залишено без руху і надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання ухвали.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту зазначеної норми, у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, позивачі мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Водночас, доказів вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно позивачем не додано. Натомість, із долучених доказів вбачається, що позивач зареєстрований та постійно проживає у м. Дніпро.

Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 місто Дніпро, де зареєстрований позивач, не є тимчасово окупованою територією.

17 березня 2025 року засобами поштового звя`зку на виконання ухвали від 03 березня 2025 року позивачем надано на адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

У зазначеній заяві позивач посилається на численні судові рішення, не розкриваючи змісту таких рішень та наводить приклади збройної агресії держави-агресора російської федерації проти суверенної України. Проте, до заяви не долучив документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Хоча позивачем і було спрямовано на адресу суду заяву в порядку виконання приписів ухвали судді від 03 березня 2025 року, в той же час фактично недоліки позовної заяви усунуті не були.

За таких обставин, вважаю, що у встановлений в ухвалі строк, недоліки позовної заяви не усунуті, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовну заяву необхідно вважати неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до частини 6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Копія позовної заяви залишається в суді.

У зв`язку з викладеним, враховуючи що недоліки позовної заяви позивачем усунені не були, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди визнати неподаною та повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Недобитюк