печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Департамент соціального захисту населення Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Департамент соціального захисту населення Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначив, що він, як учасник бойових дій та особа, яка є внутрішньо переміщеною особою з числа учасників бойових дій, що потребує поліпшення житлових умов маю права на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до п. 5,7,16 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. Основною умовою для отримання вказаної грошової компенсації є наявність статусу внутрішньо переміщеної особи, який отриманий до 24.02.2022 року. Оскільки довідка внутрішньо переміщеної особи, яка отримана у 2014 році після передислокації з міста Макіївка до м. Маріуполь втрачена, ОСОБА_1 звертається до суду із даною заявою про встановлення юридичного факту, що він здійснив внутрішнє переміщення з міста Макіївка Донецької області до міста Маріуполь Донецької області та набув статус внутрішньо перемішеної особи з 05 липня 2014 року.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 2014 року постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується записом у паспорті серії НОМЕР_1 та проходив службу в ГУМВС в Донецькій області в м. Макіївка.

Згідно службової телеграми № НР-13571/Ав від 04.07.2014 року, особовий склад ГУМВС України в Донецькій області передислоковано до м. Маріуполь Донецької області.

З 05 липня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 проходив службу в м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 731/12/01-2025 від 21.03.2025 року.

20 квітня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрував своє місце проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно наказу ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 року № 330, з 26.02.2022 року по 28.08.2024 року тимчасовим місцем дислокації особового складу ГУНП в Донецькій області визначено м. Покровськ Донецької області, куди ОСОБА_1 переїхав з міста Маріуполь у лютому 2022 року.

21 червня 2023 року ОСОБА_1 отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1427-, з якої вбачається, що він перемістився з міста Маріуполь до міста Покровськ Донецької області.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3006- від 29.12.2023 року наразі постійно місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5, ч.2, ст. 293 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.2, ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема можуть встановлюватись відсутність фактів.

Згідно ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.3, ч.1, ст. 318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують факт.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту', тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно статті 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно пункту 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, на отримання довідки мають право військовослужбовці, які проходили військову службу та мали зареєстроване місце проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на дату їх виникнення.

Встановлена форма довідки не передбачає внесення відомостей про причину переміщення особи з місця свого постійного проживання.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 428/1126/17, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що відповідно до статті 4 Закону України № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

З наведених вище положень законодавства слідує, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону № 1706-VII, на момент їх виникнення, зокрема, залишення свого місця проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509), цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка). Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства можна прийти до висновку, що довідка про взяття на облік ВПО видається в день надання заяви особою, яка має намір її отримати. Проте положення Закону № 1706-VII вказують, що особа стає внутрішньо- переміщеною через низку обставин, які примусили цю особу залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру; довідка про взяття на облік лише підтверджує цей факт.

Як зазначає заявник, після переїзду до м. Маріуполь Донецької області у липні 2014 року, він став на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримав відповідну довідку, яка втрачена під час евакуації з міста Маріуполь до міста Покровськ у лютому 2022 року.

Вказані доводи узгоджуються із поданими письмовими доказами, які доводять факт того, що ОСОБА_1 здійснив внутрішнє переміщення з міста Макіївка Донецької області до міста Маріуполь Донецької області та набув статусу внутрішньо переміщеної особи з 05 липня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 293, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ), заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України (01601, Україна, місто Київ, вулиця Еспланадна, будинок, 8/10; ), Департамент соціального захисту населення Донецької області (84306, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6; ), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 здійснив внутрішнє переміщення з міста Макіївка Донецької області до міста Маріуполь Донецької області та набув статусу внутрішньо переміщеної особи з 5 липня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя С. В. Вовк