Провадження № 2/756/308/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Діденка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Павлишина О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 05.11.2019 року в розмірі 25 000,00 доларів США, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2 252, 06 доларів США, а також покласти на відповідачку судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 05 листопада 2019 року, ОСОБА_2 , передав у борг ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 25 000 доларів США, що підтверджується розпискою. Відповідно до розписки Відповідач отримала кошти на строк 20 днів, тобто зобов?язалася їх повернути Позивачу до 25.11.2022 року. Однак Відповідач у визначений термін зобов?язання щодо повернення боргу не виконала, і кошти Позивачу не повернула. Отже, Відповідач добровільно не повертає позичені у Позивача грошові кошти, чим порушує права та законом охоронювані інтереси Позивача, у зв`язку із чим Позивач звертається до суду.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.08.2023 року позов задоволено повністю.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду, поновлення строк на подання заяви.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26.03.2024 року скасовано заочне рішення, справа призначена у підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

12.04.2024 року надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнала, зазначила, що борг позивачу вона повернула, у зв`язку із чим складена нею розписка була їй повернута. А надана позивачем розписка написана не нею, а невідомою особою, заявила клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 06.08.2024 року задоволено клопотання представника відповідача, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлене питання належності підпису на розписці ОСОБА_3 , або іншій особі, зупинене провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.09.2024 року відновлене провадження у справі у зв`язку із надходженням клопотання експерта, призначене засідання на 04.10.2024 року.

Ухвалою суду від 04.10.2024 року зупинено провадження у справі, вирішене питання по додатковим матеріалам.

Ухвалою суду від 22.10.2024 року відновлене провадження у справі, призначене засідання на 21.11.2024 року, у зв`язку із надходженням додаткових матеріалів від відповідача.

Ухвалою суду від 21.11.2024 року вирішено направити експерту додаткові матеріали, експериментальні та вільні зразки підпису і почерку ОСОБА_3 , оригінал розписки, зупинене провадження у справі.

20.02.2025 року до суду надійшов висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2025 року відновлено провадження у справі, призначене підготовче засідання на 22.04.2025 року.

В підготовче засідання відповідач і її представник не прибули, 17.04.2025 року від гр. ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 подана заява про відкладення справи на два місяці у зв`язку із заміною адвоката.

21.04.2025 року від представника ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з участю у іншій справі.

22.04.2025 року суд ухвалив можливим проводити підготовче засідання без участі відповідача, вважав відсутність поважних причин неявки відповідачки і її представника, з урахуванням також строку перебування справи в провадженні суду, клопотання в підготовчому засіданні відповідачем не подавались, призначено справу до розгляду на 27.05.2025 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач і її представник в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись шляхом отримання судових повісток за номерами телефонів, повідомлених суду під час розгляду справи.

22.05.2025 року від довіреної особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення справи, оскільки ОСОБА_3 перебуває в Німеччині на лікуванні, угоди з адвокатом не укладено, просить перенести засідання на вересень 2025 року.

Надаючи оцінку наслідкам неявки в засідання відповідача і її представника суд звернув увагу, що відповідно до довіреності від 22.10.2024 року, ОСОБА_4 не має повноважень вести судові справи від імені ОСОБА_3 . Крім того, доказів припинення повноважень представника ОСОБА_5 суду не надано. Суд врахував загальну тривалість розгляду справи, відсутність доказів лікування відповідачки, відсутність доказів на підтвердження поважних причин неприбуття у судове засідання відповідачки і її представника, і тому ухвалив можливим провести розгляд справи без участі відповідачки і її представника.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.

Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 05 листопада 2019 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладено договір позики шляхом складання розписки.

Згідно розписки відповідачка отримала від позивача в борг грошові кошті в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів на строк 20 днів.

Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач нарахував відповідачу 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з 25.11.2019 по 25.11.2022 в сумі 2252,06 доларів США.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 03.02.2025 № 8922/24-32, підпис від імені ОСОБА_3 в розписці від 05.11.2019, виконаний ОСОБА_3 .

Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оцінка доказів і мотиви суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Надаючи оцінку договору позики від 05 листопада 2019 року на суму 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів, суд зазначає, що його зміст в повному обсязі підтверджує укладення між сторонами договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача суму 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів в строк на 20 днів, а Відповідач зобов?язалася повернути отримані кошти до 25.11.2019 включно.

Доказів виконання зобов`язання щодо повернення коштів відповідачем, суду не надано.

Заперечення відповідачки щодо підписання нею розписки, спростовані висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 03.02.2025 № 8922/24-32.

Тому, сума заборгованості з повернення позики в розмірі суму 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів підлягає стягненню з відповідача.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2 252,06 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ встановленого станом на 21.11.2022 року в розмірі 36,56 за 1 долар США становить 82 335,31 грн., суд зазначає, що пунктом 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України встановлено обмеження на нарахування трьох процентів річних за договорами позики в період воєнного стану.

Тому, такі вимоги слід задовольнити частково, за період з 26.11.2019 року по 23.02.2022 року включно в сумі 1686,98 доларів США (25000,00 х 0,03 /365 х 821 день).

Отже на підставі наведених позивачем аргументів і оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованість за договором позики від 05.11.2019 року в розмірі 25 000,00 доларів США, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1686,98 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору (9963,36 + 605,60) пропорційно до задоволених вимог в сумі 10357,58 грн.

Витрати відповідача по оплаті судової експертизи, враховуючи результати експертного дослідження, поведінку відповідача, яка стверджувала про відсутність її підпису, що було спростовано експертом, слід повністю покласти на відповідача (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 05.11.2019 року в розмірі 26 686 (двадцять шість тисяч шістсот вісімдесят шість) доларів США 98 центів, з яких: заборгованість за договором позики від 05.11.2019 року - 25 000,00 доларів США, 3 % річних від простроченої суми в розмірі - 1686,98 доларів США.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , суму судового збору в розмірі 10357 грн. 58 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.В. Діденко