Справа № 698/283/25
Провадження № 2/698/216/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №1452882 від 20.04.2024 року в сумі 25456,00 грн., а також 2422,40 грн. судового збору.

В обґрунтування позову позивач посилався на такі обставини.

20.04.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1452882, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.

22.10.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу №22102024.

Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №1452882 від 20.04.2024 року.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 25456,00 грн., з яких:

- заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн.;

- заборгованість за відсотками 15617,50 грн.;

- заборгованість за штрафом 6338,50 грн.

Ухвалою від 25.04.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.

09.05.2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Цокало Т.М. подано відзив, відповідно до якого стороною відповідача позовні вимоги визнаються частково на суму 15925,00 грн. Також, заявлено про стягнення з позивача суми судових витрат, понесених відповідачем за надану правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.04.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1452882, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Кредит в розмірі 3500,00 грн. надавався строком на 360 днів. Договором передбачений порядок нарахування та сплати відсотків.

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № 1452882 від 20.04.2024 року вбачається, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» нарахував відповідачу заборгованість, яка станом на 22.10.2024 року становила 25456,00 грн. та складається з наступного: 3500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15617,50 грн. - заборгованість за відсотками, 6338,50 грн. - заборгованість за штрафом.

22.10.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №22102024.

Згідно вищевказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1452882 від 20.04.2024 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

У договорі встановлений строк користування кредитом 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконала вказане зобов`язання щодо повернення позики частинами, то з неї на користь позивача необхідно достроково стягнути заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023), яка набрала чинності 24.12.2023 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Отже, з урахуванням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд визнає, що застосування первісним кредитором при нарахуванні відсотків розміру денної процентної ставки, розмір якої значно перевищує законодавчо встановлений максимальний розмір, є простроченням кредитора, яке безпосередньо сприяло збільшенню розміру збитків останнього.

Так, 3500,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 35,00 грн. (сума коштів, що нараховується щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами).

Таким чином, заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача по несплачених відсотках за кредитним договором № 1452882 від 20.04.2024 р., становить 12600,00 грн. (35 грн. х 360 днів (строк кредитування).

Щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 6338,5 грн.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX в Україні введений воєнний стан який триває до нині, тому в частині стягнення штрафу необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1452882 від 20.04.2024 року, з неї на користь позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» необхідно стягнути заборгованість в розмірі 16100,00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн., заборгованість за відсотками - 12600,00 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1532,00 грн. (16100,00/25456,00*2422,40).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Так представником відповідача адвокатом Цокало Т.М. подаючи відзив було зазначено щодо остаточного розміру витрат на професійну правничу допомогу- 9500,00 грн., який буде подано у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для визначеннярозміру витратна правничудопомогу зметою розподілусудових витратучасник справиподає детальнийопис робіт(наданихпослуг),виконаних адвокатом,та здійсненихним витрат,необхідних длянадання правничоїдопомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справита виконанихадвокатом робіт(наданихпослуг); 2)часом,витраченим адвокатомна виконаннявідповідних робіт(наданняпослуг); 3)обсягом наданихадвокатом послугта виконанихробіт; 4)ціною позовута (або)значенням справидля сторони,в томучислі впливомвирішення справина репутаціюсторони абопублічним інтересомдо справи. Уразі недотриманнявимог частиничетвертої цієїстатті судможе,за клопотанняміншої сторони,зменшити розмірвитрат направничу допомогу,які підлягаютьрозподілу міжсторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із наданих доказів понесення витрат на правничу допомогу судом встановлено, що розмір витрат відповідача на правничу допомогу складає 9500,00 грн., що підтверджено копією договору №1254 про надання правничої допомоги від 01.05.2025 р., детальним описом робіт (наданих послуг) від 08.05.2025 р., Актом приймання-передачі правничої допомоги №1 від 08.05.2025 р. до договору №1254 про надання правничої допомоги від 01.05.2025 р., копією квитанції №1254-1 від 01.05.2025 р. про сплату гонорару адвокату Цокало Т.М.

Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником відповідача доказами, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно поніс витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та складністю справи.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, позивачем було заявлено до стягнення 25456,00 грн., при цьому судом задоволено позов частково та стягнуто 16100,00 грн., що складає 63,2 % від заявлених вимог.

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 36,8 % витрат понесених на професійну правничу допомогу, що становить 3496,00 грн. (36,8·9500/100).

Керуючись ст.ст. 526, 530, 1046, 1050, 1077, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 81, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () заборгованість за кредитним договором №1452882 від 20.04.2024 року в сумі 16100 (Шістнадцять тисяч сто) гривень, яка складається з: 3500,00 гривень - тіло кредиту, 12600 гривень - нараховані проценти за користування кредитом.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 1532 (Одна тисяча п`ятсот тридцять дві) гривні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу,пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 3496 (Три тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Баранов О.І.