ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1926/24 Номер провадження 22-ц/814/989/25Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

Суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільнусправу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батьків

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Завезіона Євгена Леонідовича на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду першої інстанції, у якому просив стягнути з відповідачів аліменти на його утримання в розмірі 2000 грн з кожного від їх фактичної заробітної плати щомісячно, починаючи з 03 липня 2024 року і довічно.

В обґрунтування позову вказував, що він досяг пенсійного віку та має інвалідність 3 групи. Відповідачі є синами позивача та відмовляються йому допомагати фінансово.

Вказано, що єдиним джерелом його доходу є пенсія, розмір якої не дозволяє належно забезпечувати себе ліками та продуктами харчування, потребує постійного лікування після перенесеного у 2008 році інфаркту. Вказане лікування коштує більше трьох тисяч гривень щомісяця.

Зазначено, що його дружина ОСОБА_4 отримує замалу пенсію, аби допомагати утримувати сім`ю, оскільки сама хворіє і також потребує лікування.

Відповідачі є працездатними, мають власний бізнес, а також нерухоме майно, яке може приносити дохід, мають достатньо можливостей, щоб допомагати своїм непрацездатним батькам.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Завезіон Є.Л., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції не врахував стан здоров`я позивача та помилково послався на ЗУ «Про прожитковий мінімум», який не передбачає витрат на постійне лікування хвороб.

Вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги від відповідачів.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів ну утримання батьків відмовлено (а.с.61-62).

Цим рішенням суду встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідачів у справі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, розмір пенсії якого станом на жовтень 2023 року складає 3904,41 грн. В задоволенні позову судом відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо потреби у матеріальній допомозі, доказів на підтвердження того, що розмір доходів позивача не дозволяє йому забезпечувати нормальний рівень свого життя та того що позивач потребує сторонньої матеріальної допомоги, зокрема, останній отримує пенсію.

Згідно з копією Довідки МСЕ № 0002655 ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи (а.с.9).

Відповідно до довідки про доходи №731345 від 01.07.2024 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Глобинському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком розмір якої за період з липня 2023 року по лютий 2024 року становив 3904,41 грн, за період з березня 2024 року по червень 2024 року 4194,37 грн (а.с.12).

Також судом встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з якою проживає у придбаному ними в період зареєстрованого шлюбу житловому будинку, ОСОБА_4 , отримує розмір пенсії за віком в сумі 2361,00 грн (а.с.5,6,10,-11, 20-22).

Згідно з виписки із медичної карти пацієнта №15447/23 ОСОБА_1 встановлено діагноз: початкова катаракта, первинна В/КІВ глаукома правого ока. артифіакія, вторинна катаракта, первинна оперована В/К ІІІ С глаукома лівого ока та згідно виписки карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1471, діагноз: прогресуюча стенокардія ІІ-ІІІ фк. Постінфарктний кардіосклероз (2008). Хронічна аневризма серця. СН ІІА ФК ІІІ. Легенева гіпертензія І зі змішаною систолічною функцією. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадія, ступінь ІІ, ризик ІV. Хронічний панкреатит в стадії загострення. Виразкова хвороба в стадії ремісії (14, 15).

Як вбачається зі списку ліків, рекомендованих ОСОБА_1 призначеннями лікарів кардіолога, уролога та офтальмолога (по витягам з епікризів лікарень) станом на 14.05.2024, сума становить загалом 3288,83 грн (а.с.19).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів стосовно щомісячного розміру понесених ним витрат на лікування, а також про те, що позивач має скрутне матеріальне становище. Судом встановлено, що державою забезпечено позивача необхідним утриманням, який у відповідності до ЗУ Про Державний бюджет України на 2024 рік є не нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Особа потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, така норма закріплена в ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання у дочки, сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: мати або батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків; непрацездатність матері, батька; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Потреба матеріальної допомоги (нужденність) полягає в тому, що батьки не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку з відсутністю пенсій (допомоги) чи їх низького розміру, а також у зв`язку із відсутністю у них інших джерел існування.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (постанови від 10.10.2018 у справі № 301/160/17, від 16.04.2018 р у справі № 759/1315/17).

01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб у розмірі 2361 грн.

Матеріалами справи встановлено, що розмір пенсії позивача є вищим, ніж прожитковий мінімуму для непрацездатних осіб.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, державою забезпечено необхідним утриманням ОСОБА_1 на рівні, вищому від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач немає коштів для придбання ліків та потребує матеріальної допомоги від відповідачів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, як убачається з матеріалів, стороною позивача не надано суду жодних належних доказів про щомісячний розмір понесених ним витрат на лікування.

У той же час, будь-яких доказів, які б містили відомості з приводу щомісячної вартості лікування чи загального обсягу щомісячних витрат на забезпечення проживання, позивач суду не надав, понесення ним таких витрат жодним доказом не підтверджено.

Крім того, відсутні докази матеріального стану відповідачів, що вони мають можливість надавати таку допомогу. Клопотання про витребування таких доказів позивачем не заявлялося.

Зважаючи на викладені обставини, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Завезіона Євгена Леонідовича залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 травня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль