Справа № 496/3291/24
Провадження № 2/496/841/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Козаченко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № у розмірі 22 313,65 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 09.03.2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір №. Цей договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», розміщені на сайті ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та з якими позичальник ознайомилася до укладення договору та до яких позичальник приєдналася, підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» первісний кредитор відступає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 02.12.2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/7-Ф, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року (реєстр прав вимоги), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22313,65 грн., з яких: 15581 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,61 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 6731,04 грн. - загальна заборгованість по комісії. Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій. ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № в розмірі 22313,65 грн. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача. В обґрунтування відзиву зазначила, що посилаючись на умови кредитного договору, позивач вважає наявною у відповідача заборгованість в сумі 22313,65 грн., з яких: 15581,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1,61 грн. - заборгованість за відсотками; 6731,04 грн. - заборгованість за комісією, з чим відповідач категорично не погоджується. Відповідно до договору розмір комісії не встановлений, як і порядок її сплати. Такі умови відповідач не погоджувала, звертаючись до кредитора за кредитом та підписуючи кредитний договір. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Пунктом 5 укладеного між сторонами кредитного договору (заяви) встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч.1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки кредитором було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення (вимоги) щодо обов`язку сплачувати плату (комісію) за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемними. Відповідач зазначила, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією по обслуговуванню кредитної заборгованості, в розмірі 6415,80 грн. є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. У разі ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову/часткове задоволення позову відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення з неї судового збору.

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» надала відповідь на відзив, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому пояснила, що відповідно до кредитного договору № від 09.03.2021, а саме п.п. 1.1 кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.п. 1.2 кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту - 15581,00 грн.; строк, на який надається кредит - 12 міс. Крім того, як вбачається з паспорту кредиту від ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» №, ОСОБА_1 , підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредиту, підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. ОСОБА_1 підтвердила, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі ознайомило її з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 6,9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією. Крім того, міститься інформація про порядок повернення кредиту: кількість на розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Відповідач своїм підписом підтвердила отримання та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу позику, а остання користувалася кредитними коштами, проте не виконала зобов`язання за договорами, допустила заборгованість. Представник позивача зазначила, що всі наведені твердження відповідача, як і сам відзив в цілому, являються викладенням суб`єктивних міркувань сторони відповідача щодо даної цивільної справи та намаганням уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але в прохальній частині позову просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.03.2021 року ОСОБА_1 було заповнено заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

09.03.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № (далі-договір), пунктом 1.1. якого передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 15581 грн.; строк, на який надається кредит - 12.

Позичальник зобов`язалася сплачувати проценти за кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №52866599, який є невід`ємною частиною цього договору.

Всі інші умови кредитного договору викладені в паспорту кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», редакція від 04.05.2020 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» www.kreditmarket.ua, та з якими позичальник ознайомилася до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір. (п.2.1. договору).

ОСОБА_1 була ознайомлена з паспортом кредиту ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №5286599, що підтверджується підписом відповідача.

У паспорті кредиту міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту.

09.03.2021 року ОСОБА_1 була повідомлена про відступлення прав вимоги за кредитним договором № від ТОВ «Центр фінансових рішень» до АТ «Таскомбанк», що підтверджується підписом відповідача.

Станом на 31.03.2024 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09.03.20212 року становив 22313,65 грн., з яких: 15581 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,61 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 6731,04 грн. - загальна заборгованість по комісії, що відображено у розрахунку заборгованості.

07.10.2016 року між ПАТ «Таскомбанк» (новий кредитор) та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, пунктом 2.1. якого передбачено, що у відповідності до умов цього договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

02.12.2022 року між АТ «Таскомбанк» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) було укладено договір факторингу №НІ/11/7-Ф, пунктом 2.1. якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

02.12.2022 року між АТ «Таскомбанк» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) було підписано акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року, АТ «Таскомбанк» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09.03.2021 року, сума заборгованості - 22313,65 грн., з яких: 15581 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,61 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 6731,04 грн. - загальна заборгованість по комісії,

02.12.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на рахунок АТ «Таскомбанк» грошові кошти у сумі 1 489 798,65 грн., призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року, без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією №19084.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч.1, ч.3 ст. 509 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ч.2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч.1,2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч.1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (правонаступником є ТОВ «ФК «ЄАПБ») свої зобов`язання за кредитним договором № від 09.03.2021 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону, ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула.

Зі змісту наданого відзиву ОСОБА_1 вбачається, що остання визнає факт укладання кредитного договору № з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», проте не визнає лише розмір нарахованої заборгованості за комісією.

03.07.2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та відсотками.

Натомість, ОСОБА_1 не надала в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у розмірі 15582,61 грн., з яких: 15581 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1,61 грн. - заборгованість за відсотками.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 6731,04 грн., суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , укладаючи кредитний договір № від 09.03.2021 року, погодили тип, суму та строк кредиту. Паспорт кредиту №5286599, який підписаний відповідачем, містить умови щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника.

Проте, кредитний договір № та паспорт кредиту №5286599 не містять умов щодо суми та порядку нарахування комісії. Позивачем не доведено, що ОСОБА_1 , укладаючи кредитний договір, погодила умови щодо нарахування комісії.

У позовній заяві представник позивача зазначила, що кредитний договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», розміщені на сайті ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомилася до укладення договору та до яких позичальник приєдналася, підписавши договір) складають єдиний кредитний договір.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення позичальника ( ОСОБА_1 ) з умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

Крім того, до позовної заяви представником позивача також не долучені умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», що позбавляє суд можливості перевірити, чи передбачено вказаними умовами сплату комісії.

Поряд з цим, суд враховує висновки Верховного суду, викладені у постанові від 13.07.2022 року по справі №363/1834/17, де вказано, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача.

Враховуючи викладене, представником позивача не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування комісії у розмірі 6731,04 грн., тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжної інструкції від 12.04.2024 року, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідачем підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору позивачу, пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2114,58 грн. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 15582,61 грн. *3028 грн./22313,65 грн.).

При цьому, суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.№36 Постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Керуючись ст.ст. 207, 509, 512, 514, 525, 526, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № від 09.03.2021 року у розмірі 15 582,61 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні 61 копійку).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») судові витрати у розмірі 2114,58 грн.

В іншій частині позовну заяву - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя М.Л. Пасечник