Справа № 128/1780/25
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, шляхом визнання права власності на його частку,

УСТАНОВИВ:

13.05.2025 року до провадження судді Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І. надійшли матеріали вищевказаної позовної заяви.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження по справі оглядом матеріалів даної позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 15.05.2025 року дану позовну заяву було залишено без руху, виходячи з того, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відтак, до позову та не надано доказів, які підтверджують реальну вартість спірного майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,04 га, кадастровий номер :04:001:0568, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату подачі позову до суду.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

У позові не вказано вартість спірного майна, з наданих позивачем документів неможливо встановити дійсну вартість майна на момент подачі позову до суду, що унеможливлює визначення розміру судового збору, який належить сплатити.

За наведених обставин, позивач має зазначити дійсну вартість майна на момент звернення до суду з заявленим позовом, надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року зі змінами.

Положенням статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2).

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 3 028,00 гривні.

Тобто, враховуючи вимоги пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір має бути сплачено в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.).

Судовий збір сплачується позивачем за кожну вимогу окрему про що надається відповідний доказ про оплату (оригінал), що в свою чергу позивачем таких доказів не надано. Доказів звільнення позивача від сплати судового збору суду не надано.

З матеріалів позовної заяви незрозуміло, з чого позивач виходив, визначаючи самостійно судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп, про що вказано по тексту позову позивачем, оскільки до позову не надано жодного документу про дійсну вартість майна.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Оглянувши, матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 суду надані додатки, що не засвідчені належним чином, як для суду так і для інших учасників справи визначених позивачем згідно переліку.

Для усунення недоліків судом був установлений строк, який не може перевищувати 5-ти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Копія ухвали надіслана позивачам за зареєстрованим місцем проживання позивача, зазначеною позивачем згідно позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Судом було роз`яснено, що способом виконання ухвали суду є складання тексту «позовної заяви» із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень, незгод; - виправлена позовна заява із вищевказаними судом доказами має бути подана в примірниках для суду та відповідача, третіх осіб; - у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає позивачу у повторному зверненню до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

22.05.2025 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Іванюком Є.В. за допомогою системи «Електронний суд» було надано клопотання про усунення недоліків, шляхом надання висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 0,04 га, кадастровий номер :04:001:0568, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 18.05.2025 року та становить 90 000 грн 00 коп. Також було доєднано копію квитанції від 12.05.2025 року, яка вже була подана представником попередньо 14.05.2025 року за допомогою системи «Електронний суд».

Станом на 22.05.2025року жодних інших листів/заява/клопотань жодними засобами зв`язку від сторони позивача на усунення переліку недоліків до суду не надходило.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Суд зазначає, що до завдань цивільного судочинства, яким відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України належить справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також суд звертає увагу, що дані вимоги ухвали не є надмірним формалізмом, а суд керується чіткими вимогам ЦПК України.

За таких обставин, дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві, оскільки вимоги вказані в ухвалі без руху позивачем не виконані.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, шляхом визнання права власності на його частку - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, яка відповідатиме вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО