Справа № 359/2348/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судових засідань Мороз В.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2025 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла дана позовна заява.

11.03.2025 ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області справу передано на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, матеріали якої надійшли 10.04.2025.

Представник позивача-адвокат Литвинець С.А. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором про надання кредиту № 2102280 від 27.02.2020 у розмірі 9289,74 грн; понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 3028,00 грн, та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді від 10.04.2025 було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

14.04.2025 від представника позивача-адвоката Литвинця С.А. надійшла заява про відмову від позову, закриття провадження у справі та стягнення судових витрат із відповідача.

Ухвалою судді від 14.04.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 12.05.2025.

12.05.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої справи. Розгляд справи відкладено до 28.05.2025.

28.05.2025 від представника позивача-адвоката Литвинця С.А. надійшла заява в якій він підтримав заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі, стягнення судових витрат із відповідача та про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Вивчивши клопотання представника позивача про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат із відповідача, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Із доданої квитанції АТ «Ощадбанк» від 19.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 оплатив заборгованість за кредитним договором на суму 9290,00 грн.

Суд вважає, що заява представника позивача-адвоката Литвинця С.А. про відмову від позову та закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

В частині відшкодування судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 10000,00 грн суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи міститься: копія договору № 21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021; копія додаткової угоди № 13 до договору № 21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021; копія акту № 250226-1 про надані послуги згідно договору № 21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 на суму 10000,00 грн; копія платіжної інструкції від 03.09.2024 № 1035 на суму 60700,00 грн., де призначення платежу зазначено передоплата за надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021; копія ордеру про надання (правничої) правової допомоги від 01.09.2021; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява №72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні в справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат за надання (правничої) правової допомоги.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - закрити в зв`язку з відмовою від позову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» судовий збір У розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень), витрати за надання (правничої) правової допомоги в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

СУДДЯ: ЛЕБІДЬ В.В.