Провадження № 2/712/801/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі ГАНДЖА В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) про виділ в натурі майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою,
Позивач звернулася із позовом до відповідачів про виділ в натурі майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. (реєстр №1796) їй на праві приватної власності належить 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
На підставі договору довічного утримання від 31 липня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Р.В. (реєстр №1539) їй на праві приватної власності належить 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
В сукупності їй належить 3/5 частин даного будинковолодіння (3/10 +3/10 = 6/10 = 3/5)
2/10 частин (1/5) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 29.11.2023 року Першою черкаською державною нотаріальною конторою належать ОСОБА_4 .
2/10 частин (1/5) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 29.11.2023 року Першою черкаською державною нотаріальною конторою належать ОСОБА_5 .
Дані факти підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №388913649 від 30.07.2024року.
Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літ.А-I з прибудовами а,а1; літньої кухні-сараю літ. Б; вбиральні літ.В; погреба літ.Г; навісу літ.Д; ями вигрібної №4; огорожі №3; замощення І. Дані обставини підтверджуються технічним паспортом на домоволодіння. Технічний паспорт виготовлений за результатами інвентаризації станом на 15.08.2024 року.
Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 575 кв.м, що підтверджується технічним паспортом.
Дана земельна ділянка закріплена за будинковолодінням в постійне користування, що підтверджується Рішенням виконкому Черкаської міської ради №410 від 14.07.1982 року та «заключения о регистрации документов на право пользования земельним участком».
Між співвласниками фактично склався порядок володіння і користування майном та користування земельною ділянкою, який був досягнутий ще з попереднім співвласником ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 його майно успадкували відповідачі по справі.
Вона проживає (володіє і користується) в житловому будинку літ.А-I з прибудовами а,а1
Відповідачі проживають (володіють і користуються) в літній кухні-сараї.
Земельна ділянка також поділена між ними і встановлений паркан, який закріплює фактичний порядок землекористування.
Для встановлення варіантів виділу в натурі її частки та встановлення порядку користування земельною ділянкою позивач звернулась у відповідності з вимогами ст.107 ЦПК України до судового експерта Окрепка А.І.
Згідно цього висновку ринкова вартість всього будинковолодіння по АДРЕСА_1 становить 2027227 гривень.
3/5 частин домоволодіння (які вона бажає виділити в натурі) в грошовому виразі становить 1216336,20гривень,
Зазначає, що бажає провести виділ своєї частки згідно другого варіанту висновку експерта (додаток №7) та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно другого варіанту (додаток №3).
Згідно другого варіанту виділу майна вона зобов`язана сплатити відповідачам грошову компенсацію за перевищення частки в розмірі 243268,00 гривень.
В той же час згідно другого варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідачі зобов`язані сплатити їй грошову компенсацію за зменшення розміру земельної ділянки в сумі 146832,00 гривень.
Тобто в разі затвердження судом виділу в натурі згідно других варіантів висновку експерта з неї на користь відповідачів підлягає стягненню 96 436 гривень (243268 146832).
Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_7 та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .
Стягнути з неї на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошову компенсацію за різницю у вартості майна в розмірі 96 436 гривень
Судові витрати покласти на відповідачів.
Ухвалою від 02 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче засідання.
Ухвалою суду від 06 березня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до розгляду по суті.
Адвокат позивача Топор І.О. до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідачі до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини не явки суду не повідомили.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. (реєстр №1796) позивачу ОСОБА_7 на праві приватної власності належить 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
На підставі договору довічного утримання від 31 липня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Р.В. (реєстр №1539) позивачу ОСОБА_7 на праві приватної власності належить 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .
В сукупності позивачу належить 3/5 частин даного будинковолодіння (3/10 +3/10 = 6/10 = 3/5)
2/10 частин (1/5) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 29.11.2023 року Першою черкаською державною нотаріальною конторою належать ОСОБА_4 .
2/10 частин (1/5) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 29.11.2023 року Першою черкаською державною нотаріальною конторою належать ОСОБА_5 .
Дані факти підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №388913649 від 30.07.2024року.
Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літ.А-I з прибудовами а,а1; літньої кухні-сараю літ. Б; вбиральні літ.В; погреба літ.Г; навісу літ.Д; ями вигрібної №4; огорожі №3; замощення І. Дані обставини підтверджуються технічним паспортом на домоволодіння. Технічний паспорт виготовлений за результатами інвентаризації станом на 15.08.2024 року.
Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 575 кв.м, що підтверджується технічним паспортом.
Дана земельна ділянка закріплена за будинковолодінням в постійне користування, що підтверджується Рішенням виконкому Черкаської міської ради №410 від 14.07.1982 року та «заключения о регистрации документов на право пользования земельним участком».
Позивач у позові зазначає, що між співвласниками фактично склався порядок володіння і користування майном та користування земельною ділянкою, який був досягнутий ще з попереднім співвласником ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 його майно успадкували відповідачі по справі. Позивач проживає (володіє і користується) в житловому будинку літ.А-I з прибудовами а,а1 . Відповідачі проживають (володіють і користуються) в літній кухні-сараї.
Земельна ділянка також поділена між сторонами і встановлений паркан, який закріплює фактичний порядок землекористування.
Для встановлення варіантів виділу в натурі належної позивачу частки та встановлення порядку користування земельною ділянкою позивач звернулась у відповідності з вимогами ст.107 ЦПК України до судового експерта Окрепка А.І.
Згідно цього висновку ринкова вартість всього будинковолодіння по АДРЕСА_1 становить 2027227 гривень.
3/5 частин домоволодіння (які позивач бажає виділити в натурі) в грошовому виразі становить 1216336,20гривень,
Позивач зазначає, що бажає провести виділ своєї частки згідно другого варіанту висновку експерта (додаток №7) та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно другого варіанту (додаток №3). Окрім цього, згідно другого варіанту виділу майна позивач зобов`язана сплатити відповідачам грошову компенсацію за перевищення частки в розмірі 243268,00 гривень. В той же час згідно другого варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідачі зобов`язані сплатити позивачу грошову компенсацію за зменшення розміру земельної ділянки в сумі 146832,00 гривень. Тобто в разі затвердження судом виділу в натурі згідно других варіантів висновку експерта з позивача на користь відповідачів підлягає стягненню 96 436 гривень (243268 146832).
Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
Враховуючи те, що належні сторонам частини домоволодіння фактично є окремими об`єктами нерухомості, а серед надвірних будівель і споруд, що знаходяться у користуванні кожного із співвласників, відсутні будівлі і споруди, які б перебували у спільному користуванні, а тому є наявна технічна можливість для виділу позивачу та відповідачам часток домоволодіння в натурі як окремих об`єктів права власності.
Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).
Крім того, в силу ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України до Позивача перейшло також право користування земельною ділянкою тому, у зв`язку із виділом частки нерухомого майна із житлового будинку, виникає необхідність визначення порядку користування земельною ділянкою яка необхідна для обслуговування нерухомого майна.
Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
З матеріалів справи вбачається, що фактично вказане домоволодіння поділено між співвласниками на два окремих, але юридично такий поділ не закріплений правовстановлюючими документами чи рішенням суду.
Нотаріально посвідчений договір про поділ в натурі домоволодіння або виділ в натурі належної позивачу частки відповідачі по справі не бажають підписувати, що і стало підставою для звернення до суду.
Наданий позивачем висновок експерта підтверджує можливість виділу частки в окрему одиницю. Зазначений висновок відповідачами не оспорювався та клопотання про призначення експертизи судом відповідачами не заявлялося, а тому суд приймає поданий позивачем висновок експерта за основу при прийнятті даного рішення.
Стягнути з позивача на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошову компенсацію за різницю у вартості майна в розмірі 96 436 гривень.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду..
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 26 000 грн. за проведення експертного комплексного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру від 03 вересня 2024 року.
За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 12 163 грн. 36 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 26 жовтня 2024 року.
Отже, враховуючи те, що позовні вимоги у справі задоволено повністю, суд вважає, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 26 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 12 163 грн. 36 коп.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 367, 372 ЦК України, суд
Позов задоволити.
Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_8 та відповідачами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошову компенсацію за різницю у вартості майна в розмірі 96 436 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 26 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 12 163 грн. 36 коп., а всього 38 163 грн. 36 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: