Справа № 452/593/25
Провадження № 2/452/597/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

при секретарі судового засідання Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14 лютого 2025 року звернувся до суду із позовом до Самбірської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовної вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина. За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, спадкування майна здійснюється за законом.

Будучи братом померлого ОСОБА_2 та маючи право на спадкування за законом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Швець Л.С. з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті брата.

Вважає, що пропустив вказаний термін з поважних причин, оскільки його брат зник у кінці 2021 року і ним проводились дії, щодо його розшуку. Крім того, він періодично зникав з хати і проживав у різних знайомих, за декілька місяців повертався. Тобто відсутність його за місцем проживання носила систематичний характер. А тому, вважає, що у зв`язку з розшуком брата та зібранням всіх необхідних документів для отримання свідоцтва про його смерть, у нього дійсно були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини.

Покликаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просить суд визначити додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці, що є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження; витребувано від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Швець Л.С. копії спадкових справ після смерті

ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 32).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 46).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, не прибув, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с. 44).

Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, представник відповідача, у судове засідання не прибув, Самбірська міська рада Львівської області подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечуючи проти задоволення позову (а.с. 39).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 60 років в м. Старий Самбір Самбірського району Львівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (запис поновлено), серії НОМЕР_1 від 20 серпня 2024 року (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема, на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.21), спадкування майна здійснюється за законом.

Позивач ОСОБА_1 є братом померлого ОСОБА_2 , що підтверджується Витягами з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , батьками яких зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.12-13, 25-26).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с.27, 28).

Позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як його брат зник у кінці 2021 року, ним приймалися заходи щодо його пошуку. Крім того, він звернувся з заявою до поліції та за цим фактом відкрито кримінальне провадження за №000224 від 13 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.18).

З постанови від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження №000224 вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 13.03.2023 року в чергову частину Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, поступила письмова заява від ОСОБА_1 , про те, що просить прийняти міри по розшуку його брага ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_2 , який знаходиться в лікаря психіатра на обліку, та востаннє йому було відомо про місцезнаходження ОСОБА_2 в кінці 2021 року коли його помістили в психіатричну лікарню м. Львова.

В рамках даного кримінального провадження 14 березня 2023 року слідчим було скеровано запит в ЛОКПЛ з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 оскільки згідно довідки КНП СМР «Самбірська ЦЛ» № 75 від 14.03.2023 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в психіатричному відділенні з діагнозом ШF 20.0., та 17.11.2021 року був скерований на стаціонарне лікування в ЛОКПЛ. Згідно відповіді, що надійшла останній дійсно перебував на стаціонарному лікуванні з 23.11.2021 року по 14.01.2022 року.

14 березня 2023 року було призначено генетично молекулярну (ДІІК) експертизу для встановлення ДНК профілю рідного брата безвісті зниклого ОСОБА_2 , та за результатами вказаної експертизи згідно повідомлення ДНДЕКЦ встановлено збіг спорідненості з ДНК - профілями фрагмента кістки об`єкта дослідження за кримінальним провадженням № 0000378 від 24.07.2022 року. За матеріалами даного кримінального провадження 25.07.2022 року на території русла річки "Дністер" в м. Старий Самбір виявлено неопізнаний труп людини. Згідно висновку експертизи від 25.08.2022 року встановити причину смерті невпізнаного громадянина не представилося можливим у зв`язку зі скелетизацією його трупа. Крімінальне провадження було закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки смерть невпізнаного трупа є ненасильницькою.

31 липня 2023 року в Самбірський РВП ГУ НП у Львівській області поступила письмова заява від ОСОБА_1 про те, що він просить закрити кримінальне провадження №000224 від 13.03.2023 року, по факту зникнення безвісті його брата ОСОБА_2 (а.с.15-17).

20 серпня 2024 року Старосамбірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис 1 про поновлення актового запису про смерть від 24 липня 2022 року щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Старий Самбір, Старосамбірського району Львівської області та 20 серпня 2024 року видано свідоцтво про смерть НОМЕР_4 (а.с.19).

Позивач вважає, що у зв`язку з розшуком брата та зібранням всіх необхідних документів для отримання свідоцтва про його смерть, у нього дійсно були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини.

Із листа приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу

Швець Л.С. № 05/01-16 від 09 січня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29).

Статтею 4 КПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220, ст. 1222 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, позивач звернувся до нотаріуса 09 січня 2025 року, отже з пропуском вказаного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже правила частини третьої 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними (Постанова ВС від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року

№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Із листа приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу

Швець Л.С. № 79/01-16 від 06 березня 2024 року відомо, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена (а.с. 37).

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 . Втрата спадкового майна буде для нього надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий у розмірі

1211 грн. 20 коп. (а.с. 6).

Позивач при зверненні до суду не просив відшкодувати йому понесені судові витрати.

Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність (ст. 13 ЦПК України), понесені судові витрати позивачу при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Самбірської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Самбірська міська рада Львівської області, юридична адреса: Львівська область, м. Самбір, пл. Ринок, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26269805.

Повний текст рішення виготовлений 19 травня 2025 року.

Головуюча суддя