ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м.Суми

Справа №577/1733/24

Номер провадження 22-ц/816/726/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН»,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2024 року, в складі судді Галяна С.В., ухвалене в м. Конотоп, повне рішення складено 16 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в:

28 березня 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22062,39 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.01.2021 року відповідач в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подав заявку на отримання кредиту № 2101079. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 2101079 з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

13.09.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 2101079 від 01.01.2021 року на користь ТОВ«ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», набуло права вимоги до відповідача.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 22062,39 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8312 грн.; заборгованість за відсотками становить 13750,39 грн, яку ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як новий кредитор, просило стягнути на свою користь, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн та 6000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором про споживчий кредит № 2101079 від 01.01.2021 року у розмірі 16624 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1825,31 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Додатковим рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2024 року стягнуто з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Вказує, що судом першої інстанції не враховано відсутність належних та допустимих доказів підтвердження переходу до позивача права вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги №07Т від 13 вересня 2021 року, отже позивачем не підтверджено свою правосуб`єктність при подачі позову.

Доводить, що позивачем не доведені позовні вимоги та їх розмір, а судом при визначенні розміру відсотків, застосована неправильна відсоткова ставка, яка протирічить матеріалам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване. Також просить стягнути з апелянта на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. подав заперечення щодо стягнення заявлених ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрат на професійну правничу допомогу, просив у задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 22062,39 грн не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «МІЛОАН» електронний договір про споживчий кредит № 2101079 року, відповідно до умов якого відповідачу перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Дата повернення кредиту 21.01.2021 року.

Також 01.01.2021 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту та графік платежів за договором про споживчий кредит.

13.09.2021 року згідно умов договору факторингу №07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 2101079 від 01.01.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», набуло права вимоги до відповідача (а.с. 36-49).

Сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 22062,39 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8312 грн.; заборгованість за відсотками становить 13750,39 грн (а.с. 50).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №2101079 від 01.01.2021 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 22062,39 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8312 грн; заборгованості по відсоткам 13750,39 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту у сумі 16624 грн, а не 22062,39 грн, як заявлялося у позові, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч умовам кредитного договору № 2101079 від 01.01.2021 року відповідач свої кредитні зобов`язання не виконала, не повернула в добровільному порядку отримані кредитні кошти, а тому права ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як набувача права вимоги до відповідача на підставі Договору відступлення прав вимог №07Т від 13.09.2021 року, підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8312 грн та стягнення відсотків за час дії договору, а саме за 20 днів, у розмірі 8312 грн. Для визначення заборгованості по відсотках суд застосував розмір відсоткової ставки 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Ст. 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з вимогами ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_1 отримала у ТОВ «МІЛОАН» споживчий кредит, суму якого вчасно не повернула, а тому з неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «МІЛОАН» - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належить стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 8312 грн. Зазначений розмір заборгованості по кредиту підтверджується наданим позивачем розрахунком, який відповідачем не спростований.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Позивачем до позовної заяви було додано докази, якими доведено відступлення ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за договором про споживчий кредит № 2101079 від 01.01.2021р., а саме:

копія Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 р. разом із затвердженими шаблонами передачі інформації по кредитному портфелю (затверджені та узгоджені форми актів, реєстру, звіту та шаблону повідомлень додатки 1-5 Договору відступлення);

витяг із Додатку № 1 до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021р. (Реєстр прав вимоги);

копії платіжних інструкцій за Договором факторингу № 07Т від 13.09.2021р.

Позивачем було долучено саме витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу (Реєстр прав вимоги), який був підписаний сторонами: директором ТОВ «МІЛОАН» та директором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», що не суперечить вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивачем при поданні позовної заяви не підтверджено свою правосуб`єктність, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. При цьому, необхідно зазначити, що зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу не впливає на зобов`язання боржника та не порушує його права.

Разом з тим, колегія судді вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом при визначенні розміру відсотків, застосована неправильна відсоткова ставка.

Так, відповідно до анкети-заяви на кредит № 210079, поданої 01.01.2021р. від імені ОСОБА_1 погоджено кредит у розмірі 15000 грн, з терміном користування 20 днів з 01.01.2021 р., складові частини сукупної вартості кредиту: сума до повернення 20250 грн, комісія за надання кредиту 1500 грн, проценти за користування кредитом 3750 грн (15000+1500+3750=20250 грн.)

Згідно умов договору про споживчий кредит № 210079 від 01.01.2021 р., графіку платежів (додаток № 1) та паспорту споживчого кредиту за отримані кредитні кошти відповідач зобов`язаний сплатити 20250 грн, з яких кредит 15000 грн, комісія за надання кредиту 1500 грн, проценти за користування кредитом 3750 грн. (15000 + 1500+3750=20250 грн).

Як обумовлено у п. 3 паспорту споживчого кредиту № 2101079, «Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» процентна ставка: 1.25 відсотків за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п.1.3 Договору. Стандартна (базова) ставка: 5.00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п.1.3. Договору на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 Договору. Тип процентної ставки: фіксована. Платежі за додаткові та супутні послуги Кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 1500.00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для укладення договору/ отримання кредиту (послуги нотаріуса, оцінювача, страховика: відсутні. Платежі за послуги кредитного посередника, що підлягають сплаті споживачем: відсутні. Загальні витрати за кредитом: 5250.00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом згідно п.1.3 Договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 20250,00 грн.

Реальна річна процентна ставка: 639,00 відсотків річних. Застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. зокрема у випадку продовження споживачем (позичальником) строку кредитування згідно п.2.3 Договору В такому разі паспорт споживчого кредиту не оновлюється.»

Беручи до уваги вартість кредиту у розмірі 15000 грн, відсотки за користування кредитом у розмірі 1,25% за кожен день складатимуть 187,5 грн., а за 20 днів - 3750 грн (15000*1,25/100=187,5*20=3750).

Таким чином, заборгованості за відсотками за період з 01.01.2021 року по 21.01.2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 3750 грн. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту (8312 грн), з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 2101079 від 01.01.2021 року у розмірі 12062 грн (8312 грн+3750 грн), а не у розмірі 16624 грн, як вважав суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни рішення суду першої інстанції в бік зменшення заборгованості відповідача.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні в частині розподілу між сторонами понесених судових витрат.

Пропорційно до частки задоволених позовних вимог (54,65%), з відповідача на користь позивача належить стягнути 1323,80 грн судового збору та 1500 грн витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги відповідача (27,5%), з позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 999,24 грн, сплачений відповідачем за апеляційний перегляд рішення суду.

Разом з апеляційною скаргою представник відповідача - адвокат Белінський В.А. подав заяву про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 грн та витрат на доставку кореспонденції в розмірі 1000 грн.

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 грн підтверджуються доданими до апеляційної скарги доказами та враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову та (або) значення справи для сторони, на думку колегії суддів,

розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»

в сумі 2000 грн відповідатиме принципам пропорційності, розумності та справедливості.

Витрати відповідача на доставку кореспонденції в розмірі 1000 грн не підтверджені доказами, тому компенсації не підлягають.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило стягнути з апелянта на користь товариства понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 грн, на підтвердження яких надало відповідні докази.

Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, заперечення представника відповідача проти стягнення правничої допомоги, конкретні обставини справи, виходячи з принципів пропорційності, розумності, колегія суддів вважає, що судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, в розмірі 1500 грн були б достатніми для позивача та не становили б надмірного тягаря для відповідача.

Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1323,80 грн. та витрати на правову допомогу у першій та апеляційній інстанції в розмірі 3000 грн (1500+1500).

Стягнути з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 999,24 грн та витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 2000 грн.

Оскільки справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 369, п.2 ч.1 ст. 374, ст. ст. 376, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2024 року змінити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором про споживчий кредит № 2101079 від 01.01.2021 року у розмірі 12062 гривні, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1323 гривні 80 копійок та витрати на правничу допомогу у першій та апеляційній інстанції в розмірі 3000 гривень, а разом 16385 гривень 80 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 999 гривень 24 копійки та витрати на правничу допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 2000 гривень, а разом 2999 гривень 24 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина