БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/270/25
Справа № 755/4255/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

21.05.2025 до Березанського міського суду Київської області на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2025 надійшла цивільна справа за вказаним вище позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Капшученко І. О.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про непідсудність даної справи Березанському міському суду Київської області, виходячи з наступного.

Підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть також пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.07.2018, справа № 552/9770/14-ц, від 17.11.2021 у справі № 755/5684/18-ц, висновки якого суд враховує відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Так, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1406010 від 22.05.2025 за вх. № 2031 від 22.05.2025 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та відноситься до територіальної підсудності Дніпровського районного суду м. Києва.

Відомості щодо реєстрації місця проживання відповідача на території м. Березань не виявлені.

Водночас, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1406057 від 22.05.2025 за вх. № 2032 від 22.05.2025.

В матеріалах справи також міститься відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1257032 від 02.04.2025 на запит судді Савлук Т. В. щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 , згідно якої останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому з матеріалів позову вбачається, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, про наявність будь-яких інших передбачених законом обставин, які давали б позивачу право на звернення до суду за правилами альтернативної підсудності, зокрема, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача або про наявність домовленості подружжя про розгляд справи за її місцем проживання, позивач не зазначає, тому підстави для застосування альтернативної підсудності відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України в даній справі відсутні.

Отже, звернувшись з вказаним вище позовом до Дніпровського районного суду м. Києва, позивач ОСОБА_1 реалізував свою право вибору між судами, обравши підсудність справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за правилами загальної підсудності в порядку ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2025, визначаючи підсудність даної справи, суддя дійшла висновку, що «з урахуванням положень частини 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України наявні підстави для розгляду справи за зареєстрованим місцем проживанням відповідача».

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...).

Недотримання правил територіальної підсудності є порушенням процесуального закону, яке є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України імперативно встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

За таких обставин, враховуючи недопустимість порушення правил територіальної підсудності справ, оскільки відповідач не має на території м. Березань зареєстрованого місця проживання, визначених законом обставин, які б вказували на підсудність справи Березанському міському суду Київської області, суд вважає за необхідне цивільну справу № 755/4255/25 передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

В даному випадку суд не змінює підсудність даної справи, а скеровує її до належного суду, визначеного ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2025 на підставі положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, до територіальної підсудності якого її віднесено процесуальним законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 13, 27-28, 31-32, 259-261, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 755/4255/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко