Справа № 539/5785/24
Провадження № 2/539/301/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Рудалєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Бас В.Г.,

учасники справи у судове засідання не з`явилися,

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

УСТАНОВИВ:

17 грудня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі - суд) звернулася ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )(далі - позивачка) із позовною заявою до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )(далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 5 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 серпня 2024 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01 червня 2018 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - син).

Рішенням суду від 31 жовтня 2022 року у справі №539/2662/22 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, рішення суду набрало законної сили. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати з матір`ю (позивачкою), яка його виховує та забезпечує. Відповідач, незважаючи на те, що є батьком, до липня 2024 року надсилав аліменти у сумі 2 000,00 грн, після серпня 2024 року перерахування відповідачем коштів на утримання сина припинилися.

Керуючись статтями 51 Конституції України, статтями 141, 150,155, 180, 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) щодо рівних прав та обов`язків батьків щодо утримання своєї дитини, позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання сина до його повноліття.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, письмову позицію не висловив.

У судовому засіданні представник відповідача повідомив суд, що відповідач визнає позов частково, а також просив суд надати час для укладення між позивачкою та відповідачем мирової угоди.

Ухвалою від 26 грудня 2024 року суд відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначив розгляд справи на 06 лютого 2025 року.

Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням учасників справи, останнє судове засідання було відкладено на 26 травня 2025 року з метою надання можливості сторонами укласти мирову угоду.

Ухвалою від 06 лютого 2025 року суд за клопотанням представника позивачки витребував від податкових органів інформацію про доходи відповідача.

Ухвалою від 28 квітня 2025 року суд надав можливість представнику позивачки брати участь у судових засіданнях у цій справі у режимі відеоконференції.

26 травня 2025 року до суду від позивачки та відповідача надійшла заява про затвердження мирової угоди та сам текст мирової угоди. Разом із цим, у заяві учасниками справи заявлено клопотання про затвердження мирової угоди, розгляд справи за їх відсутності та їх представників, а також закриття провадження у даній справі у зв`язку із укладенням сторонами та затвердження судом мирової угоди.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вимоги частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01 червня 2018 року уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 01 червня 2018 року виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області , актовий запис №11 (а.с.8).

Від шлюбу позивачки та відповідача народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 23 квітня 2019 року Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №120 (а.с.9).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2022 року у справі №539/2662/22 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с.10-11).

Відповідач є фізичною особою-підприємцем, директором ТОВ «Фасно груп», ТОВ «Кід ланд», має у власності автомобілі (а.с.15-27). З 13 лютого 2025 року відповідача прийнято на посаду заступника головного інженера Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (витяг з наказу «Про прийняття на роботу ОСОБА_5 » від 11 лютого 2025 року № 11)(а.с.146).

З метою утримання сина відповідач перераховував на банківську картку позивачки гроші (а.с.28-29). Позивачка також утримує сина, що підтверджується чеками (а.с.32-37).

Згідно з податковою звітністю, наданою Головним управлінням ДПС України в Полтавській області на виконання ухвали суду, обсяг доходу відповідача складає: 21 752,45 грн - 1 квартал 2023 року, 302 861,82 грн - за півріччя 2023 року, 539 381,41 грн - за три квартали 2023 року, 642 013,86 грн - за 2023 рік, 53 048,71 грн - за 1 квартал 2024 року, 224 923,98 грн - за півріччя 2024 року, 654 523,99 грн - за три квартали 2023 року (а.с.90-119).

Сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою (частина сьома статті 49 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Під час підготовки до укладення мирової угоди сторони урегулювали спір, сторони дійшли до взаємної згоди та подали на затвердження наступний текст мирової угоди:

Згідно з мировою угодою, вказавши наступне:

« 1. ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 01.12.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

2. Якщо погоджений сторонами розмір аліментів 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, буде становити суму, меншу ніж мінімальний розмір аліментів (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати настання такої події.

3. ОСОБА_2 здійснює виплату аліментів у безготівковій формі, перераховуючи на банківський рахунок ОСОБА_1 (номер рахунку IBAN: НОМЕР_5 , банк одержувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код одержувача: ), не пізніше 10 (десятого) числа кожного поточного (звітного) місяця.

4. У випадку зміни реквізитів банківського рахунку ОСОБА_1 зобов`язується повідомити ОСОБА_2 шляхом направлення повідомлення на його електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказавши актуальні реквізити.

5. Заборгованість за аліментами за період з 01.12.2024 до 31.05.2025 року розрахована за ставкою 5,000.00 (п`ять тисяч) гривень на місяць (всього 30000 гривень), сплачується ОСОБА_2 протягом наступних 12 місяців шляхом збільшення щомісячного поточного платежу на 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, розпочинаючи з червня 2025 року.

6. З моменту затвердження судом мирової угоди ОСОБА_1 відмовляється від усіх позовних вимог, заявлених по справі №539/5785/24.

7. Сторони визнають, що у разі невиконання мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана як виконавчий документ для її примусового виконання відповідно до чинного законодавства України.

8. Усі судові витрати сторін, в тому числі витрати на професійну правову допомогу, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

9. Сторони стверджують, що вони ознайомлені з вимогами сімейного законодавства щодо аліментів та укладають мирову угоду, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, повністю розуміючи значення своїх дій. Сторони підтверджують, що мирова угода відповідає дійсним намірам Сторін і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається Сторонами у відповідності зі справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для Сторін умовах і не є результатом впливу тяжких обставин. Мирова угода укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення. Сторони однаково розуміють значення, умови мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даною мировою угодою, а також свідчать, що даною мировою угодою визначені всі істотні умови, про що свідчать особисті підписи сторін у даній мировій угоді.

10. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із укладенням мирової угоди, передбачені статтями 207, 208, 255, 256 ЦК України, нам роз`яснені і зрозумілі.

11. Дана Мирова угода складена в 3-х оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін та один примірник для суду.»

Мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.

Мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. У ній можуть вирішуватися питання, що стосуються виключно прав і обов`язків сторін.

Таким чином, сторонам надано можливість комплексно врегулювати відносини між собою в тому числі не обмежуючись обсягом вимог, що були заявлені у позові.

До основних завдань та переваг мирової угоди належать процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторонам самостійно врегулювати основні питання пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін.

У такий спосіб мирова угода є однією з форм прояву свободи (диспозитивності) в реалізації сторонами господарського процесу своїх прав, що проявляється в укладенні між ними угоди про заміну зобов`язання, на підставі якого й виник спір, іншим зобов`язанням з метою врегулювання такого спору.

Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 463/6134/20, від 17 лютого 2020 року у справі № 911/427/19.

На відміну від звичайного договору мирова угода в позовному провадженні укладається у процесі розгляду справи в суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення.

Судом враховано, що у мировій угоді сторони вийшли за межі предмета спору, зокрема, визначили умови, за яких визначений сторонами розмір аліментів може бути змінений. Водночас такі умови мирової угоди не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд врахував принцип обов`язковості утримання батьками дитини до її повноліття та з`ясував, що кошти мають сплачуватися відповідачем позивачці у межах поданої до суду мирової угоди.

Відповідно до частини третьої статті 207 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Сторони у заяві до суду, з якою було подано проєкт мирової угоди, підтвердили, що їм зрозумілі наслідки ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням мирової угоди.

Згідно з частиною четвертою статті 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Судом не встановлено, що умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом (пункт 5 частини першої статті 255 ЦПК України).

Частиною другою статті 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду. Після ухвалення судового рішення судовий процес припиняється.

Суд вважає, що укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, її здійснено на користь обох сторін, виконання мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, тому у відповідності до статей 207, 208 ЦПК України вважає за можливе постановити ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження в справі.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою (частина перша статті 208 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна за змістом норма викладена у частині першій статті 142 ЦПК України.

При цьому, як було зазначено вище, у тексті мирової угоди сторони досягли згоди щодо розподілу судових витрат, а саме: «Усі судові витрати сторін, в тому числі витрати на професійну правову допомогу, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються» (пункт 8 мирової угоди).

З огляду на вказані вище положення мирної угоди, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10-13, 43, 49, 142, 205, 207, 208, 255, 256, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, - задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену 26 травня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступного змісту:

Сторони дійшли згоди щодо вирішення мирним шляхом існуючого між ними спору та уклали мирову угоду на таких умовах:

«1. ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 01 грудня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

2. Якщо погоджений сторонами розмір аліментів 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно буде становити суму, меншу ніж мінімальний розмір аліментів (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати настання такої події.

3. ОСОБА_2 здійснює виплату аліментів у безготівковій формі, перераховуючи на банківський рахунок ОСОБА_1 (номер рахунку IBAN: НОМЕР_5 , банк одержувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код одержувача: НОМЕР_1 ), не пізніше 10 (десятого) числа кожного поточного (звітного) місяця.

4. У випадку зміни реквізитів банківського рахунку ОСОБА_1 зобов`язується повідомити ОСОБА_2 шляхом направлення повідомлення на його електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказавши актуальні реквізити.

5. Заборгованість за аліментами за період з 01 грудня 2024 року до 31 травня 2025 року розрахована за ставкою 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень на місяць (всього 30 000 (тридцять тисяч) гривень), сплачується ОСОБА_2 протягом наступних 12 місяців шляхом збільшення щомісячного поточного платежу на 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, розпочинаючи з червня 2025 року.

6. З моменту затвердження судом мирової угоди ОСОБА_1 відмовляється від усіх позовних вимог, заявлених по справі №539/5785/24.

7. Сторони визнають, що у разі невиконання мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана як виконавчий документ для її примусового виконання відповідно до чинного законодавства України.

8. Усі судові витрати сторін, в тому числі витрати на професійну правову допомогу, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

9. Сторони стверджують, що вони ознайомлені з вимогами сімейного законодавства щодо аліментів та укладають мирову угоду, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, повністю розуміючи значення своїх дій. Сторони підтверджують, що мирова угода відповідає дійсним намірам Сторін і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається Сторонами у відповідності зі справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для Сторін умовах і не є результатом впливу тяжких обставин. Мирова угода укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення. Сторони однаково розуміють значення, умови мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даною мировою угодою, а також свідчать, що даною мировою угодою визначені всі істотні умови, про що свідчать особисті підписи сторін у даній мировій угоді.

10. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із укладенням мирової угоди, передбачені статтями 207, 208, 255, 256 ЦК України, нам роз`яснені і зрозумілі.

11. Дана Мирова угода складена в 3-х оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін та один примірник для суду.»

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - закрити.

Роз`яснити сторонам процесуальні наслідки закриття провадження в справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, які передбачені частиною другою статті 256 ЦПК України.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва