ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5116/25 Справа № 202/9335/24 Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Наталії Миколаївни на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року АТ Банк Кредит Дніпро звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом АТ Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

25 лютого 2025 року представник відповідача адвокат Іваненкова Н.М. подала до суду першої інстанції клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов строком на 10 днів.

Ухвалою Індустірального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Наталії Миколаївни про продовження строку для подання відзиву на позов відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвоката Іваненкова Н.М. просить ухвалу суду від 28 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні її заяви про продовження строку для подання відзиву на позов, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись порушення судом норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

За приписами ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 7, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частинами 1, 2 статті 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

При цьому, поважними можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

У цій справі ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом АТ Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено підготовче судове засідання на 11-00 год. 24 травня 2024 року в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, розташованого за адресою: м. Дніпро пр.. Слобожанський, 84 зала судових засідань № 5 ( реєстрація сторін кабінет № 202) (а.с.18).

У вказаній ухвалі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року роз`яснено, що відповідач має право протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

В матеріалах справи відсутні докази направлення судом відповідачеві ОСОБА_1 , його представнику копії ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року про відкриття провадження у справі.

30 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим що він не ознайомлений з матеріалами справи (а.с.25).

30 жовтня 2024 року судовий розгляд справи судом було відкладено на 15 січня 2025 року (а.с.26).

27 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 адвоката Іваненкова Н.М. подала через систему Електронний суд заяву про вступ у справу як представника відповідача Лук`яненка В.В. та ознайомлення з матеріалами справи (а.с.31).

30 грудня 2024 року представнику відповідача через АСДС було надіслано усі наявні електронні матеріали справи, які відповідно довідки про доставку було отримано у власному зареєстрованому у встановленому законом порядку як адвокатом електронному кабінеті через систему Електронний суд (а.с.32).

15 січня 2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку із відпусткою судді. Підготовче судове засідання відкладено на 25 лютого 2025 року (а.с.38).

11 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 адвоката Іваненкова Н.М. ознайомилася з матеріалами справи у суді першої інстанції, що підтверджено її підписом на обкладинці справи.

25 лютого 2025 року представник відповідача адвокат Іваненкова Н.М. подала до суду першої інстанції клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов строком на 10 днів, посилаючись на те, що 27 грудня 2024 року вона подала заяву про ознайомлення із матеріалами справи та надання доступу до матеріалів електронної справи через підсистему Електронний суд, однак ознайомитись із матеріалами справи їй вдалось лише 11 лютого 2025 року Зазначала, що відповідач не отримував ані ухвали про відкриття провадження у справі, ані позовної заяви з додатками, матеріали справи містять значний обсяг документів, все це необхідно опрацювати та співставити у короткий проміжок часу 15 діб, існує необхідність складання та подання зустрічної позовної заяви про визнання кредитного договору та додаткової угоди до договору в певній частині недійсними, у зв`язку з чим, посилаючись на ст. 127 ЦПК України, просила продовжити строк на подання відзиву на 10 днів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Водночас не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року).

ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. russia, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Rada Cavanilles v. Spain», § 49, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1998 року).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи представника ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Н.М. щодо поновлення строків, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Н.М. про продовження строку для подання відзиву на позов.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні її заяви про продовження строку для подання відзиву на позов, скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Наталії Миколаївни - задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року , якою відмовлено у задоволенні її заяви про продовження строку для подання відзиву на позов, скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 02 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова