Справа 200/1028/16-ц
Провадження № 2-з/932/48/25
У Х В А Л А

про розгляд клопотання про забезпечення позову

27 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Коваленко Т.О.,

за участю секретаря Прусака А.О.,

розглянувши у судовому засідання в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №200/1028/26-ц,

у с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову у справі № 200/1028/16-ц.

Заява ОСОБА_1 передана канцелярією Шевченківського районного суду міста Дніпра для вирішення по суті 26.05.2025.

Підставою звернення до суду із заявою про забезпечення позову є звернення ОСОБА_1 із заявою про відстрочення виконання рішення суду в порядку ст.435 ЦПК України у справі №200/1028/16-ц. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 01.09.2017 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 603500,00 грн та судові витрати у розмірі 3654,00 грн. Просить суд прийняти рішення про забезпечення позову про заборону вчинення дій, що передбачають продажу арештованого та описаного майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею К-2-215.3м-2, житловою площею 107,2 м-2, що складаються з мансардного поверху, трьох прибудов, наявного погребу, балкону, лазні, прибудови, сараю, вбиральні, душу, навісу, земельної ділянки кадастровий № :03:058:0034, пл. 0,10 га, ями, яка прилягає до житлового будинку за вказаною адресою, на підставі виконавчого провадження №61404599, на аукціонах до моменту винесення рішення про відстрочення виконання в порядку ст.435 ЦПК України. Вважає невжиття заходів забезпечення позову можуть повпливати на виконання рішення суду по справі 200/1028/16-ц.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить прийняти рішення про забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, що передбачають продажу арештованого та описаного майна в рамках виконавчого провадження №61404599, відкритого на підставі рішення суду у справі 200/1028/16-ц. Як зазначає заявниця, невжиття заходів забезпечення позову можуть повпливати на виконання рішення суду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 10 і 11 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті та вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам. Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав і те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду. При цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову із предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Неприпустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

ОСОБА_1 порушила перед судом питання про відстрочення їй виконання рішення суду від 01.09.2017 у справі №200/1028/16-ц, тобто це не є випадком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 не обґрунтовує необхідності у застосуванні вказаного у заяві виду забезпечення позову. До заяви ОСОБА_1 додала лише копію постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, датовану 14.02.2025, підставою для винесення якої вказано невиконання рішення суду і наслідком якої стало накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та прилегла земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Дійсно за ч. 6 ст. 435 ЦПК України при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд, дійсно, може вжити заходів щодо забезпечення позову, але і у цьому випадку тягар доведення необхідності вчинення такого забезпечення покладається на особу, яка з цим питанням звертається, а цього заявницею ОСОБА_1 виконано не було. Буквально у заяві на обґрунтування своїх вимог зазначено лише таке: «Дії, які можуть повипливати на виконання рішення суду по справі №200/1028/16-ц є продаж арештованого та описаного майна на підставі виконавчого провадження №61404599 на аукціонах з метою виконання рішення суду».

Заявником не доведено і судом не встановлено необхідності вжиття заходів забезпечення позову, про які заявлено, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 149, 150-153, 258, 260, 261, 353, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі №200/1028/26-ц ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.О. Коваленко