Справа № 212/7106/21
У Х В А Л А

27 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участі секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі: представника позивача Скляр Н.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лісового Д.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції, клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна про визнання недійсним договорів дарування, скасування державної реєстрації права власності та знесення самочинного будівництва,

встановив:

В провадженні Покровського районного суду міста Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна про визнання недійсним договорів дарування, скасування державної реєстрації права власності та знесення самочинного будівництва.

Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27 травня 2025 року.

27 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування відповідач посилається на те, що у провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа №212/2276/16-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Криворізької міської ради предметом позову якого є рішення Криворізької міської ради №1926 від 24.04.13р. про відмову у поновленні (продовженні) договору оренди, зокрема по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:279:0025). Поновлення договору оренди земельної ділянки вочевидь виключає задоволення позовних вимог про скасування права власності та знесення побудованих споруд, а разом з цим, свідчить і про неможливість задоволення решти позовних вимог, оскільки їх задоволення не призведе до поновлення прав позивача, тощо. Також звертає увагу Суду на постанову Верховного Суду від 23 січня 2024 року по справі №904/1270/22, якою було залишено без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2022 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2023 у справі №904/1270/22 із подібних спірних правовідносин за позовом Криворізької міської ради до ПП "Сармат" про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. На думку відповідача існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, оскільки наявність між сторонами договірних відносин виключає можливість застосування обраного позивачем способу захисту шляхом подання негаторного позову, а обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, в свою чергу, є самостійною підставою для відмови в позові.

09 травня 2025 року від представника позивача надійшла заява у якій він зазначає, що 22.04.2025 на адресу Криворізької міської ради надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 від 17.04.2025 про зупинення провадження у даній справі до вирішення адміністративної справи №212/2276/15-а, ознайомившись із яким Криворізька міська рада звертається до Суду з наступним. Як вбачається із вказаного вище клопотання його обґрунтування зводиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що в рамках справи №212/2276/15-а вживаються дії направлені на відновлення його прав шляхом поновлення договору оренди земельної ділянки. ОСОБА_1 зазначає, що поновлення договору оренди земельної ділянки виключає задоволення позовних вимог Криворізької міської ради в рамках справи №212/7106/21, посилаючись на судові рішення ухвалені у справі №904/1270/22. Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2024 у справі №212/7106/21 судом вже прийнято рішення про відмову у зупиненні провадження в даній справі до закінчення вирішення адміністративної справи №212/2276/16-а. А відтак питання щодо зупинення провадження у справі до вирішення справи №212/2276/15-а вже є вирішеним судом. При цьому слід зазначити, що клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження від 17.04.2025 є тотожним клопотанню поданому адвокатом Лісовим Д.О. від 12.09.2024, який також вказував на те, що поновлення договору оренди унеможливить задоволення позовних вимог заявлених в рамках даного спору. Інших підстав або нових обставин клопотання ОСОБА_1 від 17.04.2025 не містить. Щодо посилання на судову справу №904/1270/22 то слід вказати, що воно не може бути враховане як інші підстави/нові обставини. Більш того справа №904/1270/22 не є справою з подібних правовідносин, адже має зовсім інші обставини. На думку позивача, ОСОБА_1 звертаючись до суду із клопотанням від 17.04.2025 не керується завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, а фактично намагається затягнути розгляд даної справи, яка наразі ще перебуває на стадії підготовчого провадження, а тому просить суд визнати подання ОСОБА_1 клопотання від 17.04.2025 про зупинення провадження у справі №212/7106/21 зловживанням процесуальними правами та повернути його заявнику.

27 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на клопотання позивача від 09 травня 2025 року в якому останній зазначає, що посилання позивача на господарську справу №904/8122/17, жодним чином не перешкоджають відновленню порушених прав ОСОБА_1 у рамках пов`язаної адміністративної справи №212/2276/16-а в якій вирішується питання щодо зобов`язання Криворізької міської ради, як суб`єкта владних повноважень, здійснити повторний розгляд заяв ОСОБА_1 про поновлення (продовження) раніше укладених договорів оренди земельної ділянки, в тому ж числі, Договору оренди №140 від 29.12.2007 (оренда земельної ділянки по АДРЕСА_1 ). Також, вказує на некоректність доводів позивача відносно того, що на його думку у рамках пов`язаної адміністративної справи №212/2276/16-а вирішується питання лише щодо скасування рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», оскільки, як вбачається із долучених до справи доказів у рамках пов`язаної адміністративної справи №212/2276/16-а також розглядаються додаткові вимоги щодо відновлення порушених прав ОСОБА_1 (перерахунок заборгованості та повторний розгляд заяв на продовження договору оренди), які були порушені рішеннями та діями Криворізької міської ради. Вказує, що позовні вимоги у справі №212/2276/16-а обґрунтовані наявністю чисельних недоліків і порушень при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста 2008 року та відновлення порушених прав, порушення яких вже доведено у Постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року по справі №2а-423/10/0408. Щодо посилання позивача на ту обставину, що нібито з 2018 року ОСОБА_1 не є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, то в даному випадку позивач не враховує, що за умовами Договору про спільну діяльність на спірній ділянці було здійснено спільними зусиллями будівництво будівель та споруд. У рамках такого Договору ОСОБА_1 , зі своєї сторони зробив внесок у вигляді договору оренди земельної ділянки та опікувався процесом оформлення дозвільної і будівельної документації. Хоч станом на сьогоднішній день власником незавершеного будівництва будівель та споруд автостоянки являється ОСОБА_2 , однак, встановлений у рамках судової справи №212/2276/15-а факт незаконної відмови у поновленні договору оренди відновлює порушені права ОСОБА_1 (є реабілітуючою обставиною), які і були порушені Криворізькою міською радою шляхом застосування до нього визнаного у судовому порядку нечинного рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.10, нарахування на підставі нього заборгованості та як наслідок - відмова у продовженні договору оренди.

27 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на клопотання позивача про визнання подачі клопотання відповідачем ОСОБА_1 зловживанням процесуальним правом. Зазначає, що позивач посилаючись на нібито зловживання відповідачем процесуальними правами не враховує тих обставин, що саме він є винною особою у виникненні даного спору, що підтверджено Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 по справі №2а-423/10/0408, яка залишена без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 та наразі спонукає суд обмежити відповідача у його процесуальних правах та у доступі до правосуддя. Вказує, що будь-які протиправні дії посадових осіб Криворізької міської ради не можуть бути підставою для позбавлення права власності відповідача та перешкоджати відповідачу у захисті своїх прав шляхом подання тих клопотань, які він вважає за необхідне подати. Просить суд відхилити клопотання позивача від 09.05.2025р. щодо нібито зловживання відповідача процесуальними правами та розглянути клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної адміністративної справи №212/2276/16-а.

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав подане ним 27 травня 2025 року клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області посилаючись на підставі викладені в ньому. Також вказав на безпідставність доводів Криворізької міської ради щодо відхилення цього клопотання та вказав на відсутність зловживань з його боку при подачі цього клопотання до суду, з підстав викладених у відповіді на клопотання позивача про визнання подачі клопотання відповідачем ОСОБА_1 зловживанням процесуальним правом від 27 травня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі з підстав викладених у заяві від 09 травня 2025 року, а також просила суд визнати зловживанням процесуальними правами дії відповідача з подачі цього клопотання до суду з підстав викладених у заяві від 09 травня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лісовий Д.О. підтримав клопотання відповідача ОСОБА_1 та просив суд його задовольнити. Вказав, що раніше при вирішенні клопотання про зупинення провадження до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а, яка перебуває у провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, судом не розглядалось питання оцінки висновку Верховного Суду у справі №904/8122/17.

Відповідач ОСОБА_3 до підготовчого судового засідання не з`явилась, заяв або клопотань до суду не подавала.

Третя особа надала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, ознайомившись з письмовим клопотанням, предметом позову, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Тобто цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Отже на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

При цьому наведений у ч. 2 ст. 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 757/61850/18-ц (провадження № 61-22707св19), від 15 липня 2021 року у справі № 420/698/21 (провадження № К/9901/18953/21).

Так, 27 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування відповідач посилається на те, що у провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа №212/2276/16-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Криворізької міської ради предметом позову якого є рішення Криворізької міської ради №1926 від 24.04.13 про відмову у поновленні (продовженні) договору оренди, зокрема по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:279:0025). Поновлення договору оренди земельної ділянки вочевидь виключає задоволення позовних вимог про скасування права власності та знесення побудованих споруд, а разом з цим, свідчить і про неможливість задоволення решти позовних вимог, оскільки їх задоволення не призведе до поновлення прав позивача, тощо.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лісового Д.О. надходило до суду клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення вирішення пов`язаної адміністративної справи № 212/2276/16-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя», про визнання рішення нечинним і зобов`язання вчинити певні дії та за позовом третьої особи із самостійними вимогами фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, треті особи: департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, відділ у Криворізькому районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя», про визнання рішення нечинним. В обґрунтування клопотання представник відповідача посилався на те, що у адміністративній справі № 212/2276/16-а вживаються заходи із відновлення прав Відповідача шляхом зобов`язання Криворізької міської ради поновити (подовжити) раніше укладений договір оренди спірної земельної ділянки за договором № 140 від 29.12.2007. На думку представника відповідача адвоката Лісового Д.О., поновлення договору оренди земельної ділянки вочевидь буде виключати задоволення позовних вимог про її звільнення шляхом знесення побудованих на ній споруд, а разом і з цим свідчить про неможливість задоволення решти позовних вимог, оскільки їх задоволення не призведе до поновлення прав позивача.

Ухвалою суду 30 вересня 2024 року відмовлено у зупиненні провадження у цивільній справі до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суд, досліджуючи клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження, яке надійшло до суду 27 травня 2025 року, встановив, що у тексті самого клопотання відповідач посилається на ті самі обставини, на які посилався представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лісовий Д.О. 12 вересня 2024 року під час звернення до суду з клопотанням про зупинення провадження у цивільній справі до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а.

З тексту клопотання також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 обізнаний і про результати розгляду цього клопотання судом 30 вересня 2024 року.

Наведені обставини вказують на те, що відповідач ОСОБА_1 обізнаний з тим, що аналогічне клопотання було розглянуто судом 30 вересня 2024 року.

В свою чергу щодо посилання відповідача ОСОБА_1 на судову справу №904/1270/22, судом встановлено, що предметом зазначеної господарської справи за позовом Криворізької міської ради до Приватного підприємства «Сармат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Державного реєстратора Глеюватської сільської ради Криворізького району є припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Водночас господарська справа №904/1270/22 не є справою з подібних правовідносин, адже має зовсім інші обставини та склад учасників.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що посилання на господарську справу №904/1270/22, як на нові обставини для вирішення питання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області є штучними та спрямовані на уявне створення нових обставин для розгляду судом аналогічного клопотання.

Враховуючи викладене дії з подання відповідачем ОСОБА_1 клопотання від 27 травня 2025 року про зупинення провадження у справі, яке вже раніше розглянуто судом, суд визнає зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства та вважає за необхідне вказане клопотання залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 251, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, з подання клопотання ОСОБА_1 із зупинення провадження у цивільній справі за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна про визнання недійсним договорів дарування, скасування державної реєстрації права власності та знесення самочинного будівництва до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Клопотання ОСОБА_1 із зупинення провадження у цивільній справі за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна про визнання недійсним договорів дарування, скасування державної реєстрації права власності та знесення самочинного будівництва до закінчення розгляду адміністративної справи №212/2276/16-а Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду проголошено 29 травня 2025 року о 13:15 годині.

Суддя М. В. Зімін