Провадження № 6/161/123/25
У Х В А ЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання Дручок О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Андрусяка Ігоря Васильовича до Луцької міської ради про розстрочення виконання рішення суду у справі за позовною заявою Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ :

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Андрусяк Ігор Васильович звернувся в суд із клопотанням про розстрочення виконання судового рішення від 14 травня 2025 в справі за позовом Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа № 161/21156/24 за позовною заявою Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. За наслідками розгляду якої було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Луцької міської ради безпідставно збережені кошти орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 145 698 гривень 02 копійок та судовий збір в сумі 3028 гривень.

Представник позивача, Андрусяк І.В., вказує, що підставою для розстрочення виконання рішення суду відповідачу є скрутне матеріальне становище Москвич О.Д., пов`язане з повномасштабним вторгненням та військовою агресією російської федерації, та повною відсутністю прибутку від приміщення розташованого на земельній ділянці за користування якою стягуються кошти в даному провадженні.

Водночас, 23 травня 2025 на адресу суду від представник відповідача ОСОБА_1 , адвоката Андрусяк І.В., надійшло клопотання про уточнення клопотання про розстрочення виконання рішення суду, у якій просить розстрочити виконання рішення суд, стягнувши з ОСОБА_1 , суму у розмірі 145 699 грн., на дванадцять місяців рівними щомісячними частинами (платежами), а саме: 1) до 10.06.2025 12 141 грн. 51 коп.; 2) до 10.07.2025 12 141 грн. 51 коп.; 3) до 10.08.2025 12 141 грн. 51 коп.; 4) до 10.09.2025 12 141 грн. 51 коп. 5) до 10.10.2025 12 141 грн. 51 коп.; 6) до 10.11.2025 12 141 грн. 51 коп.; 7) до 10.12.2025 12 141 грн. 51 коп.; 8) до 10.01.2025 12 141 грн. 51 коп.; 9) до 10.02.2025 12 141 грн. 51 коп.; 10) до 10.03.2025 12 141 грн. 51 коп.; 11) до 10.04.2025 12 141 грн. 51 коп.; 12) до 10.05.2025 12 141 грн. 51 коп.

Також, від представника відповідача ОСОБА_1 ,- адвоката Андрусяка І.В., надійшла заява про розгляд клопотання про розстрочення виконання судового рішення без участі сторони відповідача.

Від представника позивача Луцької міської ради, Стецюка О.О., надійшла заява про розгляд клопотання про розстрочення виконання судового рішення без участі сторони позивача, щодо вирішення клопотання покладається на розсуд суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані на обґрунтування заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2025 року задоволено позов Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у повному обсязі. Ухвалено стягнути з на користь Луцької міської ради безпідставно збережені кошти орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 145 698 гривень 02 копійок та судовий збір в сумі 3028 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявник стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, пов`язане з повномасштабним вторгненням та військовою агресією російської федерації, та повною відсутністю прибутку від приміщення розташованого на земельній ділянці за користування якою стягуються кошти в даному провадженні.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 , задовольнити повністю, оскільки заявник просить розстрочити рішення суду, в межах строку, встановленого вимогами частини п`ятої статті 435 ЦПК України.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 , виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2025 року терміном на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання законної сили рішення суду, встановивши порядок шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 12 141 гривень 51 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258, 259, 260, 353, 354, 435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Андрусяка Ігоря Васильовича до Луцької міської ради про розстрочення виконання рішення суду у справі за позовною заявою Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою - задовольнити повністю.

Розстрочити виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2025 року у справі № 161/21156/24 в частині стягнення з ОСОБА_1 , на користь Луцької міської ради заборгованості за кредитним договором на дванадцять місяців рівними щомісячними частинами (платежами), а саме:

1) до 10.06.2025 12 141 гривень 51 копійок;

2) до 10.07.2025 12 141 гривень 51 копійок;

3) до 10.08.2025 12 141 гривень 51 копійок;

4) до 10.09.2025 12 141 гривень 51 копійок;

5) до 10.10.2025 12 141 гривень 51 копійок;

6) до 10.11.2025 12 141 гривень 51 копійок;

7) до 10.12.2025 12 141 гривень 51 копійок;

8) до 10.01.2025 12 141 гривень 51 копійок;

9) до 10.02.2025 12 141 гривень 51 копійок;

10) до 10.03.2025 12 141 гривень 51 копійок;

11) до 10.04.2025 12 141 гривень 51 копійок;

12) до 10.05.2025 12 141 гривень 51 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 26 травня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур