ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/292/25
Провадження № 2/292/235/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області

головуюча суддя Гуц О.В. секретар судового засідання Риданова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Сірої Аліни Василівни до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" про визнання відсутнім права оренди землі

За участю представника позивачки-адвоката Сірої А.В.

У С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Сіра А.В. звернулася до суду з позовом до СТОВ "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД", мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:0276, площею 2,25 га., :07:000:0222, площею 0,7272 га., що розташовані на території Великолугівської сільської ради Пулинського району Житомирської області.

Вказані земельні ділянки були успадковані ОСОБА_1 після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.11.2020 по справі № 292/1321/20.

За життя, батьком ОСОБА_1 було укладено з відповідачем два договори оренди земельних ділянок.

22.11.2012 між ОСОБА_2 та СТОВ «ПАВЛІІВКА- АГРО ТРЕЙД» були укладені договори оренди землі.

Згідно п. 1 договорів Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Великолугівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області.

Згідно п.2 договорів в оренду передано земельні ділянки загальною площею 2,25 га, 0,73 га в тому числі сільськогосподарські угіддя: рілля 2,25 га, 0,73 га.

Відповідно до п. 8 договорів, договір укладено строком на 8 років ( у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Після закінчення строку договору, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк дії. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію шляхом надання договору на розгляд орендодавця. Після отримання повідомлення від орендаря, орендодавець зобов`язаний дати письмову відповідь про намір продовжити або розірвати договір, не пізніше ніж 10-ти денний строк з для отримання повідомлення.

Згідно п. 8.1., у разі якщо відповідь орендодавця про намір продовжити або розірвати договір не надшила у 10-ти денний строк, договір вважається продовженим на строк вказаний у п. 8 цього договору.

Пунктом 20 Договорів передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі. Пунктом 40 Договорів визначено, що договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

З примірників договорів вбачається, що вони містять запис про необхідність реєстрації договору оренди землі, проте такої реєстрації договору у відповідності до чинних на момент укладення договорів вимог чинного законодавства України, проведено не було.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер 18553021), вбачається, що 04.03.2014, тобто фактично через 1,5 роки з моменту укладення вказаних договорів, відповідач звернувся до державного реєстратора реєстраційної служби Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області Тичини Ю.В. та здійснив реєстрацію права оренди.

В графі: зміст, характеристика іншого речового права зазначено, що строк дії договорів: 03.03.2022 з правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості: оренда плата вноситься орендарем в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договорів становить 650 грн. 90 коп., 111 грн. 86 коп. за згодою сторін у будь-якій формі: грошовій, натуральній, відробітковій.

Вищевикладене свідчить про те, що фактично зазначені договори оренди землі, укладені між батьком позивачки та відповідачем 22.11.2012, не пройшли своєї реєстрації, як того вимагали норми законодавства України до моменту внесення змін до 01.01.2013, а тому фактично є неукладеними.

Крім того, відповідач, який здійснив реєстрацію речового права, а не договору оренди землі, то в будь якому випадку строк дії договору закінчився 03.03.2022 та відповідачем не вживалося жодних заходів визначених п. 8 договору для реалізації переважного права на поновлення договору, що знову ж підтверджує факти припинення договірних відносин.

Вказане свідчить про те, що незважаючи на те, що вищевказані договори оренди землі фактично припинилися у зв`язку із закінченням строку їх дії, проте позивач не може самостійно їх використовувати в тому числі здавати в оренду, оскільки в реєстрі прав власності на нерухоме майно наявне обтяження право оренди, зареєстроване за відповідачем. Користуючись таким записом відповідач продовжує використовувати земельні ділянки без жодний правових підстав, що свідчить про порушення прав позивача та є підставою для звернення до суду.

Враховуючи викладене, просить суд визнати відсутнім право оренди сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7272 га., кадастровий номер :07:000:0222, що розташована на території Великолугівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (номер запису про інше речове право 4864014 від 04.03.2014); визнати відсутнім право оренди сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2545 га., кадастровий номер :07:000:0276, що розташована на території Великолугівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (номер запису про інше речове право 40814641 від 04.03.2014); стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Належним чином повідомлена про день та час розгляду справи позивачка у судове засідання не з"явилася,

Представник позивачки-адвокат Сіра А.В. позов підтримала з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судові засідання, призначені на: 02.04.2025, 15.04.2025 та 26.05.2025 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки сторона позивача не заперечує щодо такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно договорів оренди землі від 22.11.2012, укладених між СТОВ "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" та ОСОБА_2 , останній передав товариству в оренду земельні ділянки кадастровий номер :07:000:0222, площею 0,73 га., в тому числі пасовища - 0,73 га., кадастровий номер :07:000:0276, площею 2,2545 га., в тому числі рілля - 2,25 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Великолугівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, строком на 8 років (а.с. 12-14, 17-19 ).

Згідно п. 1 договорів орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Великолугівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області.

Згідно п.2 договорів в оренду передано земельні ділянки загальною площею 2,25 га, 0,73 га в тому числі сільськогосподарські угіддя: рілля 2,25 га, та пасовища 0,73 га.

Відповідно до п. 8 договорів, договір укладено строком на 8 років ( у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Після закінчення строку договору, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк дії. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію шляхом надання договору на розгляд орендодавця. Після отримання повідомлення від орендаря, орендодавець зобов`язаний дати письмову відповідь про намір продовжити або розірвати договір, не пізніше ніж 10-ти денний строк з для отримання повідомлення.

Згідно п. 8.1., у разі якщо відповідь орендодавця про намір продовжити або розірвати договір не надшила у 10-ти денний строк, договір вважається продовженим на строк вказаний у п. 8 цього договору.

Пунктом 20 Договорів передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. п. 35-36 договорів, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов"язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 38 договорів передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Пунктом 40 Договорів визначено, що договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

З примірників договорів вбачається, що вони містять запис про необхідність реєстрації договору оренди землі, проте такої реєстрації договору у відповідності до чинних на момент укладення договорів вимог чинного законодавства України, проведено не було.

Факт прийому-передачі вказаних земельних ділянок від орендодавця ОСОБА_2 до орендаря СТОВ "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" підтверджується актами прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 22.11.2012 (а.с. 14 (зворот), 19 (зворот)).

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №№ 18555021, 18553025 від 04.03.2014, вбачається, що 04.03.2014, проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок з кадастровим номером :07:000:0276, площею 2,25 га., з кадастровим номером :07:000:0222, площею 0,73 га., номер запису про інше речове право: 4864549, 4864014, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11370215, 11368873 від 04.03.2014, які належать на праві власності ОСОБА_2 , та передані в оренду СТОВ "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" строком дії: 03.03.2022, з правом передачі в піднайм (суборенду), додаткові відомості: оренда плата вноситься орендарем в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договорів становить 650 грн. 90 коп., 111 грн. 86 коп. за згодою сторін у будь-якій формі: грошовій, натуральній, відробітковій.

Тобто фактично через 1,5 роки з моменту укладення вказаних договорів, відповідач звернувся до державного реєстратора реєстраційної служби Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області Тичини Ю.В. та здійснив реєстрацію права оренди. (а.с.6, 15 на звороті)

Згідно рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2020 року, визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 2,25 га., з кадастровим номером :07:000:0276 та площею 0,73 га., з кадастровим номером :07:000:0222, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 86. (а.с.10-11)

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 246710626 від 03.03.2021 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №№414111957, 414111553 від 19.02.2025, вбачається, що земельні ділянки з кадастровим номером :07:000:0276, площею 2,2545 га., з кадастровим номером :07:000:0222, площею 0,7272 га., цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, належать ОСОБА_1 04.03.2014 проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:0276, :07:000:0222, номер запису про інше речове право: 40814641, 4864014, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56902107 від 03.03.2021, 11368873 від 04.03.2014, та передані в оренду СТОВ "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" строком дії: 03.03.2022(а.с. 7, 8, 9 ).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків законодавець у пункті 1 частини другої статті 11 ЦК України вирізняє, зокрема, договори.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків стосується саме сторін договору й пов`язується з моментом його укладення.

У частині першій статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

У частині першій та другій статті 640 ЦК України передбачено загальне правило щодо визначення моменту, з якого договір уважається укладеним. Так, у цій нормі права вказано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Однією з таких дій, необхідних для укладення договору, законодавець визначив здійснення його державної реєстрації, зазначивши в частині третій статті 640 ЦК України про те, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

За змістом статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

В даному випадку мова йде про укладення сторонами договору оренди земельної ділянки.

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частини перша та друга статті 792 ЦК України).

Таким законом є Закон № 161-XIV, у статті 13 якого закріплено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону № 161-XIV).

У статті 18 Закону № 161-XIV передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, а відповідно до частини першої статті 20 цього Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Питання набрання чинності договорами оренди землі, підписаними його сторонами до 01 січня 2013 року, вже перебувало на вирішенні Великої Палати Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як це передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (тобто в редакції до 01 січня 2013 року).

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення його дії, однак якщо вони цього не зробили, то діють загальні правила, передбачені Законом № 161-XIV, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації. Підсумовуючи, суд касаційної інстанції вказав, що оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії відповідної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше відповідно до частини третьої статті 631 цього Кодексу.

У пункті 40 Договорів оренди землі від 22.11.2012 визначено, сторони погодили, що договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно договір оренди землі, підписаний сторонами 22.11.2012, мав набути чинності після його державної реєстрації, проте його реєстрація проведена не була, а було здійснено реєстрацію речового права, що є відмінним від реєстрації договору оренди землі. Водночас державна реєстрація договору відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України є складовою та завершальним етапом процедури його укладення, що передує набранню договором чинності, адже лише після державної реєстрації договору (якщо така реєстрація передбачена законом чи самим договором) сторони набувають прав і обов`язків за ним.

Відповідно до частини другої статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент підписання договору оренди земельної ділянки) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Крім того, частина друга статті 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент підписання договору оренди земельної ділянки) передбачала, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Тобто, чинним на момент укладення договору оренди земельної ділянки законодавством було передбачено, що право оренди виникає після державної реєстрації договору оренди землі.

З 01.01.2013 набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11.02.2010 № 1878- VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 Цивільного кодексу України виключено положення щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» було виключено статті 18 та 20 про обов`язкову державну реєстрацію договорів оренди землі, а тому після 01.01.2013 відповідач не міг зареєструвати спірні договори оренди земельної ділянки.

Тобто, починаючи з 01.01.2013 та по сьогоднішній час реєстрації підлягало саме право оренди, яке виникає на підставі договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого належним чином.

Разом з тим ВС у постанові від 22.12.2021 по справі № 818/100/18 підкреслив, що проведення у 2016 році реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки, укладеним до 01.01.2013.

Таким чином, оскільки договори оренди земельних ділянок, укладених між позивачем та відповідачем 22.11.2012 не було зареєстровано у встановленому порядку, вони чинності не набули, то відповідно відповідач не набув права оренди на спірні земельні ділянки та права орендаря за договором оренди земельної ділянки.

У вищенаведеній постанові ВС зазначає, що оскільки державна реєстрація - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, то державна реєстрація 04.03.2014 права оренди земельної ділянки не є самостійною підставою виникнення такого права у орендаря.

Таким чином, у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідністю «ПАВЛІВКА АГРО ТРЕЙД» право оренди спірних земельних ділянок не виникло, тому державний реєстратор Тичина Ю.В. вніс запис до Державного реєстру прав запис про державну реєстрацію неіснуючого права оренди земельної ділянки.

Отже, внесення до Державного реєстру прав запису від 04.02.2014 про речове право право оренди землі на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеному до 01.01.2013 та незареєстрованому згідно вищевказаних норм суперечить положенням Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону про державну реєстрацію прав та підтверджує факт відсутності у відповідача права оренди зазначених вище земельних ділянок.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.11.2023 по справі № 513/879/19 неодноразово звертала увагу на те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 152)). Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (див. близький за змістом підхід щодо інших правовідносин у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14)). З огляду на вказане суди попередніх інстанцій правильно відмовили у задоволенні позову орендодавця, хоч і з інших мотивів.

Подібні висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовано у постановах від 23 червня 2020 року у справі № 696/1693/15-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 та від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволено повністю, тому сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 4845 грн. 00 коп., суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Сірої Аліни Василівни до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД" про визнання відсутнім право оренди землі, задовольнити.

Визнати відсутнім право оренди Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД» () на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7272 га, кадастровий номер :07:000:0222, що розташована на території Великолугівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (номер запису про інше речове право 4864014 від 04.03.2014).

Визнати відсутнім право оренди Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД» () на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2545 га, кадастровий номер :07:000:0276, що розташована на території Великолугівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (номер запису про інше речове право 40814641 від 04.03.2014).

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЛІВКА-АГРО ТРЕЙД» (12035, вул.Транзитна, 10, селище Курне, Житомирський район, Житомирська область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі у розмірі 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п"ять) грн. 00 коп..

Відповідачу, який не з"явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. В. Гуц