СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/460/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення (про визнання факту постійного непроживання особи за місцем реєстрації), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ),

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: визнання факту постійного непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він є наймачем квартири АДРЕСА_3 . У квартирі зареєстровано місце проживання 5 осіб, в тому числі повнолітнього сина Заявника ОСОБА_2 . З 2022 року і по сьогоднішній день ОСОБА_2 у квартирі не проживає, місце його перебування невідоме. Між заявником та ОСОБА_2 не має домовленості про збереження за останнім права користування квартирою на час його відсутності, а вибір іншого місця проживання здійснено добровільно за власним вибором. Реєстрація ОСОБА_2 в квартирі створює перешкоди в оформленні її приватизації.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 виснував, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Тобто якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян (для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення); встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах.

Матеріали заяви свідчать, що 09 грудня 2024 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління (Центр) надання адміністративних послуг Святошинської РДА у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відмовлено. Рішення суду набрало законної сили після перегляду Київським апеляційним судом, який апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Заявник, звертаючись до суду, посилається на те, що факт непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації необхідний для оформлення приватизації квартири. Таким чином, встановлення факту постійного непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації напряму пов`язане з вирішенням спору про право користування житловим приміщенням та реалізацією права на приватизацію, що свідчить про наявність спору про право.

Враховуючи викладене, оскільки встановлення факту, про який просить заявник, пов`язане з вирішенням спору про право, що виключає розгляд справи в порядку окремого провадження, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст. 19, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (про визнання факту постійного непроживання особи за місцем реєстрації), заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко