УХВАЛА

28 травня 2025 року

м. Київ

справа № 753/16132/22

провадження № 61-3870ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Євгенія Віталійовичавід участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, ПАТ «Астра Банк», ПАТ «Дельта Банк», Товарної біржі «Електронні торгові системи», ОСОБА_3 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поділ майна подружжя, визнання результатів електронних торгів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, ПАТ «Астра Банк», ПАТ «Дельта Банк», ТБ «Електронні торгові системи», ОСОБА_3 , ФГВФО про поділ майна подружжя, визнання результатів електронних торгів недійсними залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду -залишено без змін.

25 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2025 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 визначено суддю-доповідача - Краснощокова Є. В. та суддів, які входять до складу колегії: Гудиму Д. А., Пархоменка П. І.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення її недоліків. Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу і, зокрема, зазначити підстави оскарження вказаної ухвали ОСОБА_1 , враховуючи, що позивач ухвалу про залишення її позову без розгляду не оскаржує; на підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду касаційної інстанції відповідний документ.

Суд роз`яснив особі, яка подала касаційну скаргу, строк, порядок виконання вимог ухвали та наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у справі № 753/16132/22 повернуто скаржнику.

Ухвала мотивована тим, що 27 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 на усунення недоліків касаційної скарги подав нову редакцію касаційної скарги, яка за своїм змістом тотожна вперше поданій, яка ухвалою суду залишена без руху. Касаційні скарги ОСОБА_1 не містять належного обґрунтування суті порушення судами норм процесуального права, враховуючи те, що позивач ухвалу про залишення її позову без розгляду не оскаржувала. ОСОБА_1 не наводить доводів, яким чином судові рішення про залишення позову без розгляду ОСОБА_2 , за яким він є відповідачем, порушує його права та інтереси, за умови, що ОСОБА_2 не оскаржувала ухвалу суду першої інстанції, тобто погодилася з цим судовим рішенням.Відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі. Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

24 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року про повернення касаційної скарги скаржнику.

27 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 заявлено відвід судді Краснощокову Є. В. від участі у розгляді цієї справи на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України (суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді).

Заява обґрунтована тим, що ухвала Верховного Суду від 19 травня 2025 року не містить мотивів прийняття або відхилення аргументів касатора, а саме по собі рішення є незрозумілим та належним чином невмотивованим. ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права та не володіє необхідними юридичними знаннями тонкощів звернення до касаційної інстанції, внаслідок чого не може зрозуміти зміст ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року. Тому він не довіряє судді Краснощокову Є. В. та не бажає, щоб цей суддя брав участь у розгляді справи, а також оцінює вкрай негативно якість здійснення правосуддя суддею Краснощоковим Є. В., оскільки його ухвали містять уривки незв`язаного тексту, які неможливо зрозуміти, відсутня послідовність та цілісність процесуальних документів, а їх зміст є абсурдним та нелогічним, що не дозволяє здійснити належне виконання. Своїми абсурдними процесуальними рішеннями суддя Краснощоков Є. В. демонструє надмірний формалізм, а також створює штучні перешкоди при зверненні до суду та обмежує право ОСОБА_1 у праві на справедливий суд у розумінні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішень ЄСПЛ. Така поведінка судді Верховного Суду Краснощокова Є. В. є проявом правового нігілізму та нехтуванням закріпленим Конституцією України принципом верховенства права. ОСОБА_1 зазначає про прояв суддівського свавілля зі сторони судді Верховного Суду Краснощокова Є. В., безкарність, а також неповагу до військовослужбовця, який захищає Український народ та ризикує своїм життям і здоров`ям заради миру та майбутнього України.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У статті 37 ЦПК України наведений перелік обставин, за яких не допускається повторна участь судді в розгляді справи.

Згідно з частинами першою - третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У кожній окремій справі необхідно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Pullar v. United Kingdom, № 22399/93, ЄСПЛ, від 10 червня 1996 року, § 38).

Наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини вважати, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. А вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Belukha v. Ukraine, № 33949/02, від 09 листопада 2006 року, § 49, 50, 52).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В. свідчить, що в ній відсутнє обґрунтування підстав для його відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, зокрема, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, або які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, а доводи заяви зводяться виключно до незгоди із процесуальним рішенням судді.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу, питання про відвід відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Євгенія Віталійовича від участі у розгляді справи № 753/16132/22 визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Краснощокова Євгенія Віталійовича передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко