Провадження № 2-н/127/1841/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Валерія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Валерія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з таких міркувань.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як вбачається з Інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_1 є власником паркомісця АДРЕСА_2 .

Між ТОВ ВКФ «ВАЛЕРІЯ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3/2/П про надання послуг з утримання та обслуговування підземного паркінгу (автостоянки). Заборгованість боржника за надання послуг ЖКГ виникла за адресою місця знаходження нерухомого майна: АДРЕСА_3 .

Таким чином, місцезнаходженням нерухомого майна, за яким виник борг, не належить до підсудності Вінницького міського суду Вінницької області, тому суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Суд вважає за доцільне роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Валерія» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: